Справа №574/36/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Данік Я.І.	
Номер провадження 33/816/1256/25 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України
05 листопада 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., перевіривши апеляційну скаргу захисника ЛІШУНОВА Є. О. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 15.10.2025, якою відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді, 
установив:
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат ЛІШУНОВ Є. О. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а матеріали справи передати на новий розгляд до іншого суду в межах юрисдикції Сумського апеляційного суду.
У провадженні Буринського районного суду Сумської області перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду вказаної справи від захисника Лішунова Є. О. надійшла заява про відвід судді Гука Т. Р.
Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 15.10.2025 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.
Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, крім іншого, вирішення справи в точній відповідності з законом (ст. 245).
Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу, а згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
У своєму Рішенні від 31.03.2015 № 2-рп/2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що «в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 цього Кодексу, про закриття справи. 
Таким чином, постанова судді про відмову в задоволенні заяви про відвід судді не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки не є рішенням судді, про які йдеться мова у ч. 1 ст. 284 КУпАП. При цьому чинним КУпАП не передбачена процедура вирішення питання у разі надходження до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на постанову судді, яка не підлягає оскарженню.
Виходячи із системного аналізу національного законодавства України, правових позицій ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону), зазначена справа про адміністративне правопорушення, для цілей ст. 6 Конвенції, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. 
Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011) наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд також поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Відтак, на цю категорію справ поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість апеляційному суду застосувати аналогію закону, оскільки є необхідність у застосуванні до не врегульованих конкретною нормою (ст. 294 КУпАП) правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП інші норми закону, зокрема положення КПК, які регламентують відповідні правовідносини, так як необхідність застосування даного прийому обумовлена тим, що рішення у будь-якій справі обов`язково має мати правову підставу і в разі відсутності норми, прямо передбачає спірний випадок, потрібно відшукати норму, регулюючу максимально подібні зі спірним відносини (мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання).
Нормою закону, яка регламентує подібні відносини, є положення ч. 4 ст. 399 КПК, згідно яких суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути апеляційну скаргу.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
постановив:
Відмовити захиснику ЛІШУНОВУ Є. О. у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 15.10.2025, якою відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.
Копію постанови невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов