ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

            13 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/34890/24	

Головуючий суддя І інстанції – Ніколайчук С.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 в адміністративній справі № 160/34890/24 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведенні перерахунку пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом (з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно за Законом України «Про державну службу») ОСОБА_1 з моменту звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме з 04.11.2024 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок перерахунку пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом (з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно за Законом України «Про державну службу») ОСОБА_1 з моменту звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме з 04.11.2024 року.           Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року адміністративний позов   ОСОБА_1 було задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.11.2024 № 262240012669 щодо не проведенні перерахунку пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом (з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно за Законом України «Про державну службу») ОСОБА_1 з моменту звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме з 04.11.2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок перерахунку пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом (з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно за Законом України «Про державну службу») ОСОБА_1 з моменту звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а саме з 04.11.2024 року.  
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у позивача відсутній необхідний стаж на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 року, оскільки сфера дії Закону України «Про державну службу» не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з 2021 року.
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) та проведення перерахунку пенсії із врахуванням нових довідок про складові заробітної плати від 31.10.2024 року № 19-11-08/24743 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії.
Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.11.2024 № 262240012669 відмовлено у перерахунку пенсії при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ по довідкам про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 11.05.2004 по 04.07.2013 та 05.07.2013 по 08.06.2016 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, оскільки сфера дії Закону України «Про державну службу» не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання (а.с.50-51).
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача в податкових органах зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ та на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із відповідною заявою на посадах в податкових органах складав понад 20 років. Позивач має право на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
01.05.2016 набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, згідно з пунктом 1 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого  статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60  відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом   займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених  статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до   статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим   Законом  мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20  років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За такого правового регулювання обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.
Відмовляючи у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно за Законом України «Про державну службу» та врахуванні довідок при розрахунку такої пенсії, відповідач виходив з того, що відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 11.05.2004 по 04.07.2013 та 05.07.2013 по 08.06.2016 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, оскільки сфера дії Закону України «Про державну службу» не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20.09.1978 року вбачається, що остання працювала:
- в Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі м. Києва прийнята на посаді старшого податкового інспектора відділу супроводження автоматизації процесів оподаткування управління автоматизації процесів оподаткування та обліку з 11.05.2004 року по 14.09.2005 року. 11.08.2004 року присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу;
- переведена на посаду завідуючої сектору супроводження податкових систем інформаційних систем податкового блоку відділу інформатизації процесів оподаткування з 15.09.2005 року по 01.07.2007 року. 24.07.2006 року присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби І рангу;
- переведена на посаду завідуюча сектору супроводження інформаційних систем податкового блок та АРМ в управління інформації процесів оподаткування з 02.07.2007 року по 04.07.2013 року. 01.09.2008 року присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу;
- в Державній податковій адміністрації у м . Києва призначена в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування баз даних податкового блоку та інших ресурсів управління адміністрування серверного обладнання та баз Департаменту розвитку та ІТ , електронних сервісів та обліку платників з 05.12.2013 року по 09.11.2014 року. 05.12.2013 року присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи III рангу;
- в Державній фіскальній службі України переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу адміністрування баз даних податкового систем управління адміністрування серверного обладнання та баз Департаменту розвитку та IТ з 09.07.2014 року по 08.06.2016 року. 25.08.2015 року присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу.          
Також, в записах трудової книжки позивача міститься інформація про те, що вона 13.06.1994 року прийняла присягу державного службовця (а.с.30).
Частиною 1 статті 25 Закону № 3723-ХІІ було визначено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.
Відповідно до ст. 1 Закону №3723-XII - державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII.
Згідно із ч. 5, 7, 8 ст. 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».
Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.
Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Частиною 4 ст. 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII передбачено, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).
Зазначеною нормою було установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону України «Про державну службу» №3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.
З системного аналізу вказаних норм слідує, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Порядком обчислення стажу державної служби» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, також було передбачено зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах суддів, слідчих, а також час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.
Згідно із абз. 2 п. 2 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (чинного до набрання законної сили Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року) до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Таким чином, як Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, так і нормами діючих до нього профільних Законів України «Про державну службу» №3723-XII та Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII, «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Отже, враховуючи те, що позивач з 11.05.2004 по 04.07.2013 та 05.07.2013 по 08.06.2016 працювала в органах державної податкової служби, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, спірний період роботи підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Оскільки відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи позивача періоду її роботи з 11.05.2004 по 04.07.2013 та 05.07.2013 по 08.06.2016, суд апеляційної  інстанції приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.11.2024 року №262240012669, яким вирішувалася заява позивача від 04.11.2024 року та як наслідок необхідності скасування такого рішення.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що належним засобом захисту порушеного права позивача також буде зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача періоди її роботи з 11.05.2004 по 04.07.2013 та 05.07.2013 по 08.06.2016, як стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби.
Зважаючи на те, що відповідач під час розгляду заяви позивача від 04.11.2024 року протиправно не зарахував вищезазначені періоди роботи до стажу роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби, як наслідок не вирішував питання щодо наявності, станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) у позивача необхідного віку, страхового стажу, стажу державної служби, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду зроблених у цій справі.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає  частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову позивача. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 в адміністративній справі № 160/34890/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.11.2024 року №262240012669.
          Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби період роботи з 11.05.2004 року по 04.07.2013 року та 05.07.2013 року по 08.06.2016 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду зроблених у цій справі. 
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.           
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених      п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва