УХВАЛА
03 листопада 2025 року  
м. Київ
справа №400/1773/25
адміністративне провадження №К/990/42626/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва М. І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В. 
перевірив касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, Управління культури, національностей та релігій Миколаївської обласної військової адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство (далі - ТОВ СП) «НІБУЛОН» про зобов`язання вчинити певні дії, і
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду в інтересах відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, Управління культури, національностей та релігій Миколаївської обласної військової адміністрації з адміністративним позовом до ТОВ СП «НІБУЛОН» з вимогами зобов`язати останнього привести пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок ХІХ століття» на вулиці Аркасівській (Пушкінській), 12 в місті Миколаєві до належного стану шляхом проведення відновлювальних та ремонтно-реставраційних робіт.
Вимоги мотивував так. ТОВ СП «НІБУЛОН» є власником пам`ятки архітектури місцевого значення «Житловий будинок ХІХ століття» на вулиці Аркасівській (Пушкінській), 12 в місті Миколаєві. У липні 2010 року Управління культури, національностей та релігій Миколаївської обласної державної адміністрації уклало з цим Товариством охоронний договір № 1/2010 на згадувану вище пам`ятку архітектури, на підставі якого ТОВ СП «НІБУЛОН» взяло на себе зобов`язання утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно проводити ремонт, захищати від пошкоджень, руйнувань або знищення. Актами технічного стану пам`ятки культурної спадщини від 12 жовтня 2020 року та від 17 січня 2022 року, а також інформаційною довідкою за результатами постійного моніторингу від 01 вересня 2024 року відділ охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради зафіксував та підтвердив незадовільний стан пам`ятки архітектури місцевого значення «Житловий будинок ХІХ століття» на вулиці Аркасівській (Пушкінській), 12 в місті Миколаєві, через який відбувається руйнування останньої, а також те, що ремонтно-реставраційних роботи не проводяться. Власника пам`ятки архітектури неодноразово листовно 10 листопада 2021 року, 23 січня 2024 року, 07 січня 2025 року повідомляли про стан об`єкта культурної спадщини, необхідність збереження пам`ятки архітектури, про дотримання норм чинного законодавства, а також про належне виконання умов укладеного охоронного договору та проведення ремонтно-реставраційних робіт. 
07 січня 2025 року на адресу ТОВ СП «НІБУЛОН» був скерований припис про здійснення невідкладних робіт на пам`ятці архітектури та заплановані заходи щодо її збереження в цілому. Однак, будь-яка відповідь до відділу охорони культурної спадщини від власника пам`ятки не надходила та з боку останнього не вживалися заходи для її збереження. Оскільки ТОВ СП «НІБУЛОН» добровільно не виконувало обов`язкові для виконання прямо передбачені чинним законодавством та охоронним договором заходи щодо збереження пам`ятки, через що відбувається її руйнування та знищення, наявні підстави для того, щоб зобов`язати відповідача здійснити такі заходи у судовому порядку.
Миколаївський окружний адміністративний суду рішенням від 10 червня 2025 року позовні вимоги задовольнив.
Суд першої інстанції виходив з того, що позивач належними доказами підтвердив незадовільний стан пам`ятки архітектури «Житловий будинок ХІХ століття» на вулиці Аркасівській (Пушкінській), 12 в місті Миколаєві. На дату набуття права власності на будівлю-пам`ятку ТОВ СП «НІБУЛОН» не вживало будь-яких заходів щодо утримання пам`ятки в належному стані і таким чином порушило вимоги Закону України «Про охорону культурної спадщини» та умови укладеного охоронного договору. За висновками суду, те, що відповідач не реалізовував того проєкту, задля якого він придбав пам`ятку архітектури, не звільняє його від виконання обов`язків, які він за відповідним чинним законодавством має виконувати як власник пам`ятки.
ТОВ СП «НІБУЛОН» не погодилося з рішенням суду першої інстанції і подало апеляційну скаргу.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 вересня 2025 року скасував рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, провадження у справі закрив на підставі частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заступник керівника Одеської обласної прокуратури не примирився з рішенням суду апеляційної інстанції і через підсистему «Електронний суд» подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
У касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та як підставами касаційного оскарження судових рішень визначає норми, передбачені пунктом 1 частини четвертої (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду ); та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики) 328 КАС України.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права винятково у таких випадках 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених частинами другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Наведені в касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, які заразом дають підстави для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених судами першої та апеляційної інстанцій і викладених в оскаржених судових рішеннях фактичних обставин справи, наданою їм правничою оцінкою в сукупності, дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. 
Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів в аспекті проаналізованих підстав, на основі яких подана касаційна скарга у цій справі, вважає за потрібне здійснити касаційний перегляд судових рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.
Оскільки касаційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, колегія суддів в контексті викладеного підсумовує, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Чобану Дмитра Георгійовича в інтересах відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, Управління культури, національностей та релігій Миколаївської обласної військової адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» про зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 400/1773/25.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко 
                                                                                                              Л. В. Тацій