ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/20660/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Ясенової Т.І.,  секретар судового засідання Бурова А.Ю., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Циганок А.В., представників відповідачів Єремєєвої Є.О., Шульган О.М., розглянувши в відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 року (головуючий у першій інстанції Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/20660/24  за позовом ОСОБА_1 до Обухівської селищної  ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення заборгованості та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                       В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обухівської селищної  ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення заборгованості та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач просила:
- стягнути з відповідача та/або співвідповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за грудень 2023 року у сумі 20490,84 грн. (усі податки з цієї суми сплачені);
- стягнути з відповідача та/або співвідповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 143,44 гривень та виплатити з врахуванням затримки фактичного розрахунку;
- стягнути з відповідача та/або співвідповідача моральну шкоду у розмірі 43000,00 грн.;
- визнати протиправним наказ №14-К від 08.04.2024 року та скасувати його;
- визнати факт невиконання з боку відповідача та співвідповідача законодавства про працю, а саме ст. ст. 2-1, ст. 2-2, ч. 6 ст. 36. ч. 3 ст. 38, ч. 1 ст. 71, ст. ст. 72, 79, 80, 94, 97, 105, 107, 110, 115, 116, 117, 141, 147/1, 149 КЗпП України;
- зобов`язати відповідача та/або співвідповідача задовольнити заяву позивача на звільнення від 01.04.2024 року по ч. 3 ст. 38 КЗпП України;
- визнати протиправним наказ №17-К від 08.05.2024 року “Про звільнення ОСОБА_1 ” та скасувати його.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 21.11.2022 року між нею та відповідачем було укладено трудовий договір № 6 з порушенням законодавства, згідно з яким її прийнято на посаду головного спеціаліста – бухгалтера Служби у справах дітей ВК Обухівської селищної ради (надалі – Служба) з 21.11.2022 року по 21.01.2023 року, хоча у штатному розписі на 2022 рік така посада була відсутня. На позивача були покладені обов`язки двох посадових осіб різних професій, а саме головного спеціаліста Служби та бухгалтера Служби, що підтверджується трудовим договором та посадовою інструкцією. Про порушення позивач відразу повідомила начальника Служби Зінаїду Божко, на що вона відповіла, що з 01.01.2023 року все буде виправлено згідно законодавства. Але виправили лише штатний розпис Служби, посаду «головний спеціаліст» замінили на «головний спеціаліст – бухгалтер», посадові обов`язки позивача залишилися без змін. 21.01.2023 року розпорядженням селищного голови №8 позивач була призначена на посаду головного спеціаліста – бухгалтера Служби у справах дітей Обухівської селищної ради та склала присягу. З 19.01.2023 року на позивача були покладені ще й обов`язки уповноваженої особи по закупівлям, але без доплати, як це передбачено по закону. Позивач стверджує, що з боку відповідача та співвідповідача до неї були створені нестерпні умови праці. 
14.11.2023 року позивач звернулась з письмовим клопотанням до начальника Служби з проханням врегулювати її посадові обов`язки згідно чинного законодавства, відповіді на письмове звернення позивач не отримала. Відповідно до законодавства України позивач не мала можливості отримувати доплату, при цьому врегульовувати посадові обов`язки їй постійно відмовляли. 
На день пред`явлення позову до суду компенсація на заборговану заробітну плату у сумі 143,44 грн., заборгована заробітна плата за грудень 2023 року в сумі 20 490,84 грн. (після утримання податків і обов`язкових платежів). Разом із заробітною платою це становить 20 634,28 грн. 
Завдана моральна шкода обумовлюється душевним, моральним та фізичним стражданням внаслідок порушення її законного права на отримання заробітної плати, на своєчасне одержання винагороди за працю, право на життя і здоров`я, допомогу по тимчасовій непрацездатності, приниженням честі, гідності, ігноруванням її прав вільно обирати працю та вільно на неї погоджуватися, правом на професійну безоплатну правничу допомогу, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед колег, знайомих, друзів та родичів. Через погане самопочуття вона була вимушена звернутися до медичних закладів та витрачати кошти на лікування.  
З урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину душевних страждань, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 43 000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року в задоволенні позову позивачу було відмовлено в повному обсязі.
Судом першої інстанції було зроблено висновок про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів в повному об`ємі правомірність своїх дій.
З таким рішенням не погодилася позивач по справі, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги  повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дослідив обставини справи належним чином, не врахував усі докази, подані позивачем, які безпосередньо підтверджують незаконність дій відповідачів та факт систематичного порушення прав позивача.
Суд першої інстанції не врахував, що відповідач безпідставно затримав виплату заробітної плати, що прямо порушує ст.43 Конституції України, ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України "Про оплату праці".
Суд не врахував, що службове розслідування проводилося з грубим порушенням порядку без дотримання процедур, що роблять його висновки недійсними. Наказ про догану № 14-К від 08.04.2024 року, винесений на основі цього розслідування, є незаконним. Докази порушення трудової дисципліни не підтверджені фактами та доказами.
Суд не дослідив обставини відмови у звільненні позивача за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Невиплата заробітної плати є істотним  порушенням трудових прав працівника, що підтверджується практикою Верховного Суду.
Відмова відповідача у задоволенні заяви позивача на звільнення від 01.04.2024 року порушує її права, та не означає автоматичне продовження трудових відносин.
Відповідачі подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просили вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.
Представники відповідачів просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиви на апеляційну скаргу, встановила наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.04.2024 року від ОСОБА_1 на ім`я начальника Служби надійшла заява (вх.№80) про звільнення за власним бажанням згідно ч.3.ст.38 КЗпП, на яку їй 02.04.2024 року була надана відповідь вих.№75 (надіслана електронною поштою) про недоведеність підстави звільнення – що саме роботодавець не виконує законодавство про працю. Тому в звільненні з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП, ОСОБА_1 було відмовлено. Для вирішення питання звільнення, запропоновано змінити правову підставу розірвання трудового договору, тільки після того, належні їй при звільненні виплати повинні були негайно нараховані та виплачені з письмовим повідомленням про нараховані суми, що передбачено ст. 116 КЗпП.
08.04.2024 року Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області за клопотанням начальника Служби у справах дітей ВК Обухівської селищної ради О.Шульган прийнято розпорядження №35/02-07 «Про проведення службового розслідування».
Даним розпорядженням вирішено наступне.
1. Провести службове розслідування за фактами відсутності на робочому місці головного спеціаліста-бухгалтера Шкарупи Лесі, які викладені в клопотанні начальника Служби у справах дітей ВК Обухівської селищної ради.
2. Для проведення службового розслідування створити комісію та затвердити її персональний склад згідно з додатком.
3. Установити термін роботи комісії з 08 квітня 2024 року по 08 травня 2024 року. За результатами роботи комісії надати керівнику акт службового розслідування.
4. Головному спеціалісту-бухгалтеру Служби у справах дітей ВК Обухівської селищної ради Шкарупі Лесі, забезпечити надання комісії пояснення про відсутність на робочому місці 05 квітня 2024 року.
5. Організацію діяльності комісії покласти на її секретаря.
08.04.2024 року Службою у справах дітей виконавчого комітету селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, у зв`язку з неналежним виконанням головним спеціалістом-бухгалтером ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що привело до порушення умов виплат заробітної плати за  половину грудня 2023 року працівникам Служби у справах дітей ВК Обухівської селищної ради та до порушень посадової Іінструкції головного спеціаліста-бухгалтера (ч. 1 ст. 10 ЗУ №2136), прийнято наказ №14-К «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». Даним наказом оголошено ОСОБА_1 , головному спеціалісту-бухгалтеру, догану за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни. Підстава: 1. Акт комісії за результатами проведення службового розслідування від 28.03.2024р. 2. Зауваження до акта службового розслідування від 28.03.2024 р. ОСОБА_1 (письмові пояснення причин несвоєчасної виплати з/п за грудень 2023 р) від 29.03.2024р. 
Листом від 11.04.2024 року №ПС/3.1/884-ЦА-24 Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на адресу ОСОБА_1 та Державної служби України з питань праці повідомлено наступне. До Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі-Міжрегіональне управління) надійшло звернення ОСОБА_1 щодо можливого порушення законодавства про працю посадовими особами Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. В ході розгляду звернення, з метою консультаційної підтримки роботодавців та попередження порушення прав працівників засобом телефонного зв`язку здійснено роз`яснювальну роботу з посадовими особами Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, щодо ефективних засобів дотримання законодавства про працю. В ході проведення роз`яснювальної роботи, керівником Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області була надана наступна інформація, що наразі ОСОБА_1 була надана чергова відпустка та були виплачені відповідні кошти. Стосовно ненадання інформації на запит з питань, викладених у скарзі ОСОБА_1 , керівником Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області було повідомлено, що вичерпна відповідь буде надана після вивчення всіх питань зазначених у зверненні. 
18.04.2024 року за №525/02-17 листом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області позивачу повідомлено наступне. 
Згідно розпорядження в.о. селищного голови №35/02-07 від 08.04.2024р. про проведення службового розслідування, відносно головного спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_2 , створено Комісію з проведення службового розслідування (далі Комісія), відносно факту відсутності її на робочому місці 05.04.2024р. без поважних причин.
Фактом, який став підставою для проведення службового розслідування, є службова записка начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради ОСОБА_3 від 08.04.2024р. №91 (з додатками до службової записки, а саме: акт №1 про відсутність на робочому місці та акт №2 про відсутність на робочому місці) щодо невиконання службових обов`язків та про порушення трудової дисципліни з боку головного спеціаліста-бухгалтера Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради ОСОБА_2 та розпорядження в.о. селищного голови ОСОБА_4 «Про проведення службового розслідування» №35/02-07 від 08.04.2024р. 
Заслухавши пропозиції членів комісії, керуючись Законом України «Про органи місцевого самоврядування в Україні», Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Положенням Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, яке затверджено рішенням сесії Обухівської селищної ради № 98-4/VІІІ від 26.03.2021р., Посадовою інструкцією головного спеціаліста-бухгалтера Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, комісія приходить до висновку, що обставини, викладені в службовії записці начальника Служби у справах дітей ОСОБА_5 , які були підставою для проведення службового розслідування знайшли своє підтвердження, а в діях ОСОБА_2 вбачаються недодержання вимог законодавства в частині порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Крім того, факт відсутності ОСОБА_2 на роботі без поважних причин на протязі усього робочого дня 05.04.2024 року підтверджується наступним чином: 1) актом №1 від 05.04.2024 року «Про відсутність на робочому місці» та актом №2 від 05.04.2024 року «Про відсутність на робочому місці»; 2) Табелем та уточнюючим табелем обліку робочого часу працівників у справах дітей за першу половину квітня 2024 року; Поясненнями начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради ОСОБА_5 , які вона надала комісії. Таким чином, на підставі вищеназваних доказів комісія вважає, що головним спеціалістом - бухгалтером Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради ОСОБА_6 порушено законодавство про службу в органах місцевого самоврядування, а саме: ст.7, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також п.1.4, п.4.1, Посадової інструкції головного спеціаліста бухгалтера Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради, затвердженого селищним головою 21.11.2022р. та з якою вона ознайомлена під розпис.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення, комісія з проведення службового розслідування, врахувала обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_7 раніше притягувалась до дисциплінарної відповідальності на цій посаді (наказ №14-К від 08.04.2024р про оголошення ОСОБА_8 догани за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни), ОСОБА_7 не пропонувала за час службового розслідування вжити заходів, щодо усунення обставин, що порушення з її боку трудового законодавства фактично продовжується, тому комісія, керуючись п. 12, п. 13 Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000р. №950, вирішила:
1. Вважати факт неналежного виконання службових обов`язків та порушення трудової дисципліни з боку головного спеціаліста-бухгалтера Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Лесі Шкарупи, уповноваженого на виконання функцій місцевого самоврядування - доведеним.
2. Враховуючи, що за час проведення службового розслідування рішенням Обухівської селищної ради №804-34/VІІІ від 15.03.2024р. були внесені зміни до Положення Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради, та на підставі п.4.6. повноваження про призначення на посаду, звільнення з посади, вирішення питань про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності з цього часу належать начальнику Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради, запропонувати начальнику Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради ОСОБА_9 за необхідне притягнути ОСОБА_10 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.
3. Надати копію акту під розпис ОСОБА_8 у встановлений протоколом час. У разі неявки ОСОБА_2 для отримання акту службового розслідування у встановлений час, направити його копію на електронну адресу, вказану в її поясненнях.
4. Після надання (направлення) копії акту ОСОБА_2 , акт подати на розгляд в.о. селищного голови Світлані Дьоміній.
За наслідками проведення службового розслідування, комісією складено акт від 30.04.2024 року за результатами проведення службового розслідування.
Також, головою комісії зі службового розслідування ОСОБА_11 до акту за результатами проведення службового розслідування було складено окрему думку. В окремій думці зазначено про те, що з урахуванням неузгодженості положення про Службу у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради, Положення про порядок і умова преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради, посадових обов`язків начальника служби та головного спеціаліста-бухгалтера, відсутність чіткої регламентації здійснення бухгалтерського обліку у Службі у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради, а також інформування зі сторони головного спеціаліста-бухгалтера, вищого керівництва про бездіяльність начальника служби в частині нарахування та виплати заробітної плати у грудні її співробітникам, і погодження розміру премії з головою Обухівської селищної ради, який по суті є роботодавцем головного спеціаліста-бухгалтера, умисних порушень в її діях не вбачає.
08.05.2024 року Службою у справах дітей виконавчого комітету селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області розглянувши акт за результатами службового розслідування від 30.04.2024р. (№1648/0216), враховуючи висновки викладені в ньому, вважаючи доведеним факт неналежного виконання службових обов`язків та порушення трудової дисципліни з боку головного спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_1 , яка була відсутня на роботі 05.04.2024р. без поважних причин, відсутність на роботі письмово та усно не пояснювала, документів, що підтверджують її знаходження на лікарняному немає, прийнято наказ №17-К «Про звільнення ОСОБА_1 ». Даним наказом вирішено звільнити ОСОБА_1 , головного спеціаліста-бухгалтера, 10 травня 2024 року за прогул без поважних причин за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Головному спеціалісту Холодковій Олександрі виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 21 календарний день щорічної основної відпустки за період роботи з 23 січня 2023 р. – 22.01.2024р. Підстава: 1. Доповідна записка начальника Служби від 08.04.2024 р. №91. 2. Копії актів №1, №2 про відсутність ОСОБА_1 на роботі 05.04.2024р. 3. Акт за результатами проведення службового розслідування від 30.04.2024р. 4. Акт фіксації неявки на запрошення щодо ознайомлення з актом за результатами проведення службового розслідування від 30.04.2024р.
Листом від 08.05.2024 року №126 Службою у справах дітей виконавчого комітету селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на адресу позивача повідомлено про її звільнення 10.05.2024 року. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
За приписами частини 2     статті 19 Конституції України     органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
За змістом статті 2 Закону №2493-III посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Спеціальним законом, що регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування є Закон України від 07.06.2001р. №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" (надалі - Закон №2493-III).
Статтею 7 Закону №2493-ІІІ встановлено, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається                     Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами України.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
У силу частини першої статті 20 Закону №2493-ІІІ крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним наказу №14-К від 08.04.2024 року та його скасування, колегія суддів зазначає.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2024 року Службою у справах дітей виконавчого комітету селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, у зв`язку з неналежним виконанням головним спеціалістом-бухгалтером ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що привело до порушення умов виплат заробітної плати за частину грудня 2023 року працівникам Служби у справах дітей ВК Обухівської селищної ради та до порушень посадової Іінструкції головного спеціаліста-бухгалтера (ч. 1 ст. 10 ЗУ №2136), прийнято наказ №14-К «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».
Даним наказом оголошено ОСОБА_1 , головному спеціалісту-бухгалтеру, догану за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни. Підстава: 1. Акт Комісії за результатами проведення службового розслідування від 28.03.2024р. 2. Зауваження до Акта службового розслідування від 28.03.2024 р. ОСОБА_1 , (письмові пояснення причин несвоєчасної виплати з\п за грудень 2023 р) від 29.03.2024р.
Колегія суддів зазначає, що доказів неналежного виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни позивачем, відповідачі не надали, а тому спірний наказ №14-К «Про оголошення догани ОСОБА_1 » підлягає скасуванню.
Щодо вимог позивача про визнання протиправним наказу №17-К від 08.05.2024 року “Про звільнення ОСОБА_1 ”, скасування його та зобов`язання відповідача та/або співвідповідача задовольнити заяву позивача на звільнення від 01.04.2024 року по ч. 3 ст. 38 КЗпП України, колегія суддів зазначає.
Частиною 3     статті 38 Кодексу законів про працю України     передбачено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. 
За змістом     статті 38 КЗпП України     працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства (частина 3     статті 38 КЗпП України), не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору.
Істотність характеру порушень роботодавцем умов трудового законодавства, факт усунення таких порушень та відсутність негативних наслідків для працівника від таких порушень не можуть бути підставою для відмови працівнику у звільненні його за частиною 3     статті 38 КЗпП України, оскільки такі критерії цією нормою не передбачені. Отже, для звільнення працівника за статтею     3     статті     38 КЗпП України     достатнім є лише самого факту невиконання роботодавцем законодавства про працю.
Колегія суддів зазначає, що факт порушення відповідачем 2 законодавства про працю встановлено у судовому порядку під час розгляду цієї справи, а саме не несвоєчасна виплата позивачу  заробітної плати, що не заперечується відповідачем.                  
Колегія суддів вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправним наказу №17-К від 08.05.2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 " та скасування його; визнання протиправною відмову Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.04 2024 року про звільнення із займаної посади з 04.04.2024 року у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю (частина 3 ст.38 КЗпП України); зобов`язання Службу у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звільнити ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста-бухгалтера Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з 04 квітня 2024 року  на підставі частини 3 ст.38 КЗпП України.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача та/або співвідповідача моральної шкоди у розмірі 43000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Як зазначено у пункті 2.3 мотивувальної частини     рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012     право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в статтях     32,     56,     62,     152 Основного Закону України.
Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із     статтею 237-1 КЗпП України     є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя (постанова ВСУ від 14 грудня 2016 року № 428/7002/14-ц, пункт 13 пост. Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).
Компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про наявність підстав відшкодування моральної шкоди позивачу  виходить з того, що з боку роботодавця мало місце протиправне порушення трудових прав позивача неправомірним звільненням.
Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції.
Виходячи із вимог розумності, справедливості і достатності та враховуючи психоемоційний стан позивача, їх характер та зусилля позивача на відновлення свого порушеного права, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача 2 на користь позивача 10 000 грн. моральної шкоди.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача та/або співвідповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за грудень 2023 року у сумі 20490,84 грн. (усі податки з цієї суми сплачені) та стягнення з відповідача та/або співвідповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 143,44 гривень та виплатити з врахуванням затримки фактичного розрахунку, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до розрахунково-платіжної відомості №12/2 за II половину грудня 2023 року,  яка наявна в матеріалах справи, Службою у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради проведено розрахунок та виплачено заборгованість позивачу із заробітної плати.
Щодо позовних вимог про визнання факту невиконання з боку відповідача та співвідповідача законодавства про працю, а саме ст. ст. 2-1, ст. 2-2, ч. 6 ст. 36. ч. 3 ст. 38, ч. 1 ст. 71, ст. ст. 72, 79, 80, 94, 97, 105, 107, 110, 115, 116, 117, 141, 147/1, 149 КЗпП України, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, перелік яких передбачений цією статтею. Питання щодо визнання фактів, не можуть бути предметом розгляду в судах адміністративної юрисдикції.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 311, 315, 317,  321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 року скасувати.
Позов ОСОБА_1   до Обухівської селищної  ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та  скасування наказів, стягнення заборгованості та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним наказ №14-К від 08.04.2024 року та скасувати його.
Визнати протиправним наказ №17-К від 08.05.2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 " та скасувати його.
Визнати протиправною відмову Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.04.2024 року про звільнення із займаної посади з 04.04.2024 року у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю (частина 3 ст.38 КЗпП України).
Зобов`язати Службу у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звільнити ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста-бухгалтера Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з 04 квітня 2024 року  на підставі частини 3 ст.38 КЗпП України.
Стягнути зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області  на користь ОСОБА_1  моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.
Вступна та резолютивна частина постанови складена та проголошена в судовому засіданні 05 серпня 2025 року, в повному обсязі постанова  складена 17 вересня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складання повного судового рішення.   
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова