Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/516/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Шульженко В. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За участі:
захисника – Більди В.В. (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 19.04.2025 о 18:00 год. в смт. Онуфріївка по вул. Першотравнева, 90, керувала автомобілем марки Мазда, 3, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя, від проходження тесту на визначення ступеня алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою алкотестера Драгер 6810 та такого проходження у найближчому закладі охорони здоров`я Онуфріївської ЦРЛ відмовилася. Від керування ТЗ відсторонена, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову щодо неї скасувати та постановити нову, якою провадження стосовно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова районного суду винесена з порушенням вимог чинного законодавства та порушенням права на захист, оскільки викладені в ній висновки не відповідають дійсності та не вказують на те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, який прямо доводить її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.
В свою чергу судом взято до уваги тільки пояснення свідків та відеозаписи з бодікамер поліцейського.
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не бачили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в період часу з 17-00 до 18-00 години та не перебували у транспортному засобі. Керування автомобілем в цей час є припущенням. ОСОБА_1 повідомила, що за кермо сіла інша людина, яку вона не бажає викривати, бо та не має права на керування транспортними засобами в зв`язку із чим обмовила себе.
На відеозаписах відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом або перебування за кермом.
Враховуючи неналежність та недопустимість як доказів рапорту поліцейського, акту огляду та відсутність в матеріалах справи письмового направлення на медичний огляд, пояснень свідків, які б підтвердили саме факт керування транспортним засобом о 18-00 годині, відеозаписів, де зафіксовано факт керування та перебування за кермом, єдиним документом у справі залишається протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути доказом вини, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали, вважає, що керуючись ст.62 Конституції України, маються всі сумніви щодо доведеності її вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП тлумачити на її користь.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника у підримку апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванняпід впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п.п.2, 3 4 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними впункті 4розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305611 від 19.04.2025 року (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.5), відеозаписом наявним у матеріалах справи (а.с.8).
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази не можуть бути належними та допустимими для доведення винуватості ОСОБА_1 з наступних підстав.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою в присутності ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
У змісті протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
ОСОБА_1 надала письмові пояснення по суті правопорушення, незаперечуючи викладені у протоколі обставини.
Так у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що 19.04.2025 близько 18:00 год. вона сіла за кермо власного автомобіля Mazda 3 днз НОМЕР_1 зеленого кольору та поїхала по вул. Першотравневій до своєї сестри. На зустріч їй зустрівся мопед червоного кольору під керуванням місцевого жителя ОСОБА_4 з яким вона не розминулась та її автомобіль застряг на узбіччі. Зазначала, що ДТП не було, вона нікого не зачепила, просто наїхала на бугор з якого не могла з`їхати. Додала, що вона сіла за кермо в стані алкогольного сп`яніння, оскільки перед цим пила пиво, скільки саме випила не пам`ятає. Від проходження тесту на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою драгера 6810 відмовилася, а також відмовилася і від проходження огляду в лікарні, визнала вину.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 19.04.2025 близько 16:45 год. до її місця проживання приїхала ОСОБА_1 на автомобілі марки Mazda 3 днз НОМЕР_1 зеленого кольору та зайшла до неї в двір, попросила її сісти в авато, щоб вона відвезла її до свого місця проживання, щоб подивитися фронт роботи, який треба виконати за винагороду. Сівши в автомобіль ОСОБА_2 одразу почула, що гр. ОСОБА_1 має запах алкоголю з рота. Приїхавши додому до останньої вони разом сіли та попили пиво близько двох літрів, після чого гр. ОСОБА_1 повідомила, що вона хоче поїхати до магазину по цигарки на що ОСОБА_2 просила її не сідати за кермо, бо вони вже випили алкоголь, та забрала і сховала ключі від автомобіля, але гр. ОСОБА_1 знайшла ключі та поїхала до магазину не послухавшись її, через деякий час до ОСОБА_2 підійшов син ОСОБА_1 та повідомив, що остання застрягла на автомобілі та треба допомогти виштовхати його.
Згідно з письмовими поясненями ОСОБА_3 , 19.04.2025 близько 16:45 год. до її подвір`я приїхала ОСОБА_1 , місцева жителька, на автомобілі марки Mazda 3 днз НОМЕР_1 зеленого кольору, за кермом вказаного автомобіля зазначена громадянкам була сама. Забравши її невістку до себе в автомобіль гр. ОСОБА_1 сіла за кермо та поїхала з нею до себе додому. Додала, що остання була в стані алкогольного сп`яніння, це було видно по її нестійкій ході та поведінці.
Вказане об`єктивно узгоджується з відеозаписом наявним у матеріалах справи, зокрема саме такі пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавали працівникам поліції на місці події. Будь яких розбіжностей у їх поясненнях немає. 
Крім того на відеозаписі зафіксовано, ОСОБА_1 не заперечувала факту керування нею транспортним засобом, у тому числі, в стані алкогольного сп`яніння. Повідомляла, що ДТП не було, вона встигла з`їхати автомобілем на узбіччя, де і застрягла. Надавала детальні пояснення, у тому числі, повторюючи їх неодноразово, щодо обставин керування нею транспортним засобом після вживання нею пива. Усвідомлюючи можливе покарання, ОСОБА_1 неодноразово просила поліцейських не складати щодо неї протокол про адміністративні правопорушення. 
Відеозаписом також у відповідності до приписів ст. 266 КУпАП та Інструкції зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів наявних у поліцейського, так і в медичному закладі.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису від 19.04.2025 працівниками поліції зафіксовано на боді камеру обставини складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, зазначено про долучення до матеріалів справи відеозапису, що жодним чином не свідчить про порушення визначених законом правил технічного фіксування події адміністративного правопорушення.
Оскільки відеозаписом з боді камери поліцейського підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у визначеному законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні будь-які підстави вважати даний доказ неналежним або недопустимим.
Виходячи з наведеного слід вважати безпідставними доводами сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом Mazda 3 днз НОМЕР_1 , а такі твердження слід вважати такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки.
Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У зв`язку з чим, доводи апелянта про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Отже, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними.
Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2025 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко