ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8128/25 Справа № 212/6665/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року                                                        м.Кривий Ріг

Справа № 212/6665/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011»,
відповідачка -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  відповідачки  ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року, яке ухвалено  суддею Дехтою Р.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023  року  Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (надалі - ТОВ «УЮТ-2011») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.
Позовна заява мотивована тим, що у грудні 2012 року між ТОВ «УЮТ-2011» та Управлінням благоустрою та житлової політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі.
Відповідачка ОСОБА_1 є споживачкою житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з утримання якого позивач надавав з 01.08.2020 року по 01.08.2023 року на суму 5 631,62 грн. 
Так, позивачем була подана заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 за вказаною адресою, але ухвалою суду від 14.04.2022 року було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку зі смертю боржника. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.06.2023 року. 
Статтею 1268  ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Таким чином, прийнявши спадщину, відповідачка набула право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому, вона має належним чином утримувати майно, що їй належить. 
Боржниця своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачує, в результаті чого, станом на 30.08.2023 року, існує заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , за спожиті житлово-комунальні послуги на загальну суму 5 631,62 грн. за період з 01.08.2020 р. по 01.08.2023 р. 
Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з відповідачки суму заборгованості у розмірі 5 631,62 грн., суму інфляційних збитків в розмірі 224,84 грн., 3 відсотки річних у розмірі 60,52 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «УЮТ-2011» заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.08.2020 року по 01.08.2023 року, у розмірі 5 631, 62 грн., інфляційні збитки у розмірі 224,84 грн., 3 % річних у розмірі 60,52 грн., всього 5 916 гривень 98 копійок.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «УЮТ-2011» судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 10 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду.
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції: скасувати заочне рішення суду; направити справу №212/6665/23 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в загальному порядку; врахувати порушення процесуальних прав відповідачки та надати можливість реалізувати право на захист своїх інтересів у суді; застосувати шестимісячний строк позовної давності до всіх вимог позивача ТОВІ «УЮТ-2011» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з пропуском позивачем строку пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог передбачених положеннями статей 1281, 1282 ЦК України; застосувати трирічний строк позовної давності до всіх вимог позивача ТОВ «УЮТ-2011» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 ; відмовити у задоволенні всіх позовних вимог ТОВ «УЮТ-2011» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повідомив відповідачку про час та місце розгляду справи, чим позбавив її можливості надати відзив на позовну заяву. 
В матеріалах справи № 212/6665/23 наявний витяг з Державного реєстру нерухомого майна, який було сформовано позивачем, та саме з дати вказаного витягу позивачу стало відомо, що власницею квартири є ОСОБА_1 , яка набула права власності в порядку спадкування, тому позивач мав у встановлений законом строк вимоги до спадкоємиці ОСОБА_1 або до нотаріуса, але позивач не скористався правом вимоги та не звернувся з вимогою погашення боргу спадкодавця до ОСОБА_1 та до нотаріуса, який відкривав спадкову справу, тому вказаний борг не став частиною спадкової маси та відповідачка, як спадкоємиця, не зобов`язана сплачувати борги, які начебто утворились за час володіння майном спадкодавця, якщо вказані борги не були пред`явлені позивачем до нотаріуса та вони не стали частиною спадкової маси, яку відповідачка приймала, тому позовні вимоги необґрунтовані, безпідставні та протиправні, а суд ухвалив протиправне та необґрунтоване заочне рішення.
При цьому, пропуск кредитором строків пред`явлення вимог до спадкоємців боржника позбавляє його права вимоги за зобов`язаннями (справа №640/6274/16-ц). Відповідно до цього, ТОВ "УЮТ-2011", яке у шестимісячний строк не звернулося із претензією кердитора, втратило право вимагати стягнення боргу з спадкоємця.
Зазначає, що спадкоємці боржника за кредитним зобов`язанням зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку пред`явлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачки суми боргу в розмірі 5752,95 грн. та судовий збір: 3028,00 грн., не передбачена чинним законодавством в якості способу захисту прав у розумінні ст. 1282 ЦК України
В наданій позивачем ТОВ «УЮТ-2011» позовній заяві та додатках до неї відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачка ОСОБА_1 є фактичним споживачем житлово комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 01.08.2020 по 01.08.2023, а саме відсутній договір про згоду відповідачки отримувати та оплачувати житлово-комунальні послуги, та відсутні докази, що позивачем фактично надавались саме відповідачці житлово-комунальні послуги за вказаною адресою.
ОСОБА_1 у вказаній квартирі не зареєстрована, не проживала та не проживає, жодних послуг не споживала та не отримувала, тому незрозуміло за що саме вона повинна сплачувати.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази  надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ТОВ «УЮТ-2011» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності фактичних договірних відносин між сторонами з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг, оскільки, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Прийнявши спадщину, відповідачка ОСОБА_1 набула право на квартиру, тому має належним чином утримувати майно, що належить їй, однак, обов`язків з їх оплати не виконує, у зв?язку з чим наявні підстави для стягнення заборгованості з їх оплати в розмірі 5 631,62 грн. за період з 01.08.2020 року по 01.08.2023 року.
Стягуючи з відповідачки на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 224,84 грн. та три відсотки річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі 60,52 грн. за період з 01.08.2020 року по 01.08.2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення, відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_1 обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за її відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка не є обов`язковою.
Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. 
Згідно ж ч.  8 цієї статті днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд першої інстанції встановив, що в реєстрі Криворізької міської територіальної громади відсутні відомості про ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Отже, повідомлення відповідачки ОСОБА_1 про призначення судового засідання слід було здійснити в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України з розміщенням оголошення не пізніше ніж за 10 днів до дати судового засідання.
Натомість, суд першої інстанції, будучи обізнаним про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_1 не значиться, направив судове повідомлення саме на цю адресу (а.с. 24), та не врахував, що таке повідомлення, станом на час розгляду справи, перебувало у точці видачі (а.с. 27), і відомості щодо вручення його адресату в матеріалах справи відсутні.
Отже, колегією суддів встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду на 05 жовтня 2023 року, із викликом у судове засідання сторін у справі (а.с. 22), однак, судове засідання було проведено 30 жовтня 2023 року.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про повідомлення відповідачки  ОСОБА_1 про призначення справи до розгляду, ані на 05 жовтня 2023 року, ані на 30 жовтня 2023 року.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Право відповідачки  ОСОБА_1 знати про час і місце судового засідання, що є складовою права на доступ до правосуддя, передбачене статтею 6 Конвенції, в даному випадку було дотримано не у повній мірі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідачки  ОСОБА_1 , без обов`язкового належного повідомлення її про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим скасовує рішення суду на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.
Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
За визначенням, наданим у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи,  ТОВ «УЮТ-2011» є юридичною особою, що виконує функції управління та надання послуг з утримання будинків, споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях частини Покровського району м. Кривого Рогу на підставі договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, у  тому числі й за адресою:АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.4.4 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «УЮТ- 2011», як управитель, зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків; вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку та інше. 
Тобто, надання житлової послуги є обов`язком виконавця, яким в даному випадку виступає ТОВ «УЮТ-2011».
Факт надання житлової послуги підтверджено інформацією  про витрати по будинку за адресою:АДРЕСА_3 , яка надана позивачем ТОВ «УЮТ-2011» до суду апеляційної інстанції, за клопотання відповідачки ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об,єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої складено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 
ТОВ «УЮТ-2011» в лютому 2022 року звернулося до Жовтневого районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2023 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно  квартира, загальною площею 30,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності   ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.06.2023 року.
Статтею 1268  ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. 
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, кватира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності   ОСОБА_1 з 08 січня 2017 року.
Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.
Отже, обов?язок власниці квартири ОСОБА_1 утримувати належне їй на праві власності майно виник з 08 січня 2017 року, а тому колегією суддів не приймаються її доводи щодо набуття нею квартири у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 червня 2023 року.
Оскільки, предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2023 року, колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права в частині порядку стягнення кредитором заборгованості із спадкоємців померлого боржника, оскільки ТОВ «УЮТ-2011» заявлено вимоги про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , як власниці майна, та не ставиться питання щодо стягнення з неї боргів померлого спадкодавця ОСОБА_2 .
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 
Згідно п.п.3 п.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. 
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, провадження № 61-11107св18, постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, провадження № 61-26204св18.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тобто несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Правильність нарахування суми боргу у розмірі 5 631,62 грн., за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2023 року,підтверджується особовим рахунком по спірній квартирі, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за комунальні послуги. 
При цьому, правильність нарахування зазначених сум відповідачкою ОСОБА_1 не оспорюється. 
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на те, що відповідачка порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 224,84 грн. та трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі 60,52 грн. за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2023 року.
При цьому, позовні вимоги заявлено в межах загальної трирічної позовної давності, визначеної статтею 257 ЦК України, а тому колегією судідв відхилено клопотання щодо відмови в задоволенні заявлених вимог з цих підстав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів стягує з  ОСОБА_1  на користь  ТОВ «УЮТ-2011» судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання позовної заяви, у розмірі 2 684,00 грн., а понесені відповідачкою ОСОБА_3 судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року- скасувати та ухвалити нове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 серпня 2020 року по 01 серпня 2023 року, у розмірі 5 631 гривень 62 копійки, інфляційні збитки у розмірі 224 гривні 84 копійки, 3% річних у розмірі 60 гривні 52 копійки, всього 5 916 (п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 98 (дев?яносто вісім) копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011»  судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню вкасаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: