Головуючий І інстанції: Біленський О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 р. 	Справа № 520/3838/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.06.25 по справі № 520/3838/25
за позовом     Головного управління Національної поліції в Харківській області  
до      ОСОБА_1             
про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатація) яких не закінчився,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд:
- стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області (40108599) вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 8037,75 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що наказом ГУНП в Харківській області від 30.10.2024 №516 о/с на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" відповідача було звільнено зі служби в поліції з 31.10.2024 за власним бажанням. Наказом ГУНП в Харківській області від 30.10.2024 №516 о/с встановлено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 8037,75 грн. ОСОБА_1 31.10.2024, відповідно до абз. 3 п. 4 Розділу V Наказу №772 був належним чином ознайомлений із вимогою відшкодування вартості предметів однострою особистого користування строк використання (експлуатації) якого не закінчився в розмірі 8037,75 грн., проте відповідач добровільно не відшкодував вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду даним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 року адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатація) яких не закінчився – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 8 037 (всім тисяч тридцять сім) грн. 75 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Згідно усталеної судової практики поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
На переконання відповідача ГУНП в Харківській області не наведено підстав, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для направлення такого позову.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом ГУНП в Харківській області від 30.10.2024 №516 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.10.2024 за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Вказаним наказом встановлено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 8037,75 грн.
Сума вартості предметів однострою особистого користування, що складає 8037,75 грн., також підтверджується довідкою-розрахунком №139 від 18.10.2024 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився.
ОСОБА_1 отримав копію наказу про звільнення від 30.10.2024 №516 о/с та довідку-розрахунок про отримані предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився, 31.10.2024, про що свідчить власноручний підпис відповідача у розписці від 31.10.2024.
Факт отримання відповідачем предметів однострою підтверджується роздавальними відомостями від 19.08.2020 №404, від 28.09.2021 №700, від 10.12.2021 №1009, від 04.08.2022 №1127, від 22.11.2023 №473 та від 04.01.2024 №11.
У кожній з таких відомостей міститься підпис ОСОБА_1 про отримання ним предметів однострою.
Відповідачем не відшкодовано вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач будучи обізнаним про обов`язок відшкодувати вартість предметів однострою, в добровільному порядку цього не зробив.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII).
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 20 Закону №580-VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно.
Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.
Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 20 Закону №580-VIII).
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII).
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч. 3 статті 59 Закону №580-VIII).
Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №823 Про однострій поліцейських.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 №772 затверджено Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських, організацію його використання та обліку визначено Порядком забезпечення поліцейських одностроєм (далі - Порядок №772).
Відповідно до п. 2 Розділу І Порядку №772 однострій загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.
Згідно з п. 3 Розділу І Порядку №772 одностроєм на підставі Порядку забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.
Використання предметів однострою, які не відповідають описам та зразкам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, забороняється. Рішення щодо подальшого обліку, використання або списання таких предметів однострою приймається керівником відповідного органу поліції, ЗВО, інших державних органів, установ та організацій у встановленому законодавством порядку (п. 4 Розділу І Порядку №772).
Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу (пункти 1, 2, 3 Розділу IV Порядку №772).
Предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно. Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО. Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком. Предмети однострою, що належать до видачі поліцейським за декількома нормами, видаються за тією, строк носіння (експлуатації) за якою менший (пункти 1, 2, 3, 4 Розділу V Порядку №772).
Однострій, що знаходиться в органах (закладах, установах) поліції, ЗВО, підлягає обов`язковому обліку. Облік здійснюється шляхом оформлення відповідних документів, правильного та своєчасного занесення записів до книг, карток та інших облікових документів усіх операцій з руху та змін якісного стану предметів однострою (абз. 1 п. 2 Розділу VII Порядку №772).
Книги та інші документи з обліку однострою оформлюються та ведуться згідно з вимогами цього Порядку і зберігаються згідно з вимогами законодавства. Упровадження облікових документів невстановленої форми заборонено (п. 3 Розділу VII Порядку №772).
Згідно із п. 10 розділу 5 Порядку №722 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби, зокрема, з підстави звільнення зі служби, за власним бажанням.
Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Аналізуючи наведене правове регулювання, колегія суддів зазначає, що в разі звільнення поліцейського зі служби за власним бажанням, він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
З матеріалів справи встановлено, що наказом ГУНП в Харківській області від 30.10.2024 №516 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.10.2024 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", за власним бажанням та покладено обов`язок відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, в розмірі 8037,75 грн.
Із вказаним наказом відповідач ознайомлений під розпис 31.10.2024.
Факт видачі відповідачу предметів однострою особистого користування на суму 8037,75 грн., строк експлуатації яких станом на дату звільнення зі служби, не закінчився, підтверджується роздавальними відомостями та довідкою-розрахунком №139 від 18.10.2024.
Колегія суддів зазначає, що згідно приписів Порядку №722, відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня звільнення із служби в поліції, має відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 8037,75 грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач будучи обізнаним про обов`язок відшкодувати вартість предметів однострою, в добровільному порядку цього не зробив.
Щодо аргументів апеляційної скарги відповідача про необхідність залишити адміністративний позов без розгляду, з огляду на порушення позивачем місячного строку звернення до суду передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення особи (не суб`єкта владних повноважень) до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).
Водночас, у цьому випадку позивач не є громадянином та не оскаржує його прийняття, проходження та звільнення з публічної служби. Крім того, досудове врегулювання спору сторонами по справі не вживалось, воно не передбачено як обов`язкове у спірних правовідносинах.
Загальне правило щодо строків звернення встановлене у п. 2 ч. 2 ст. 122 КАСУ, згідно якого, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, та строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.
Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Початок строку - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.
Як вже було зазначено вище відповідно до пункту 10 розділу V Порядку № 722 керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.
Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку строк звернення до суду з позовною заявою у Головного управління Національної поліції в Харківській області виник з дати, з якої у відповідача закінчився строк для добровільної сплати вартості предметів однострою особистого користування, який рахується з дати отримання під розписку копії наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що наказом ГУНП в Харківській області від 30.10.2024 №516 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.10.2024 за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Вказаним наказом встановлено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 8037,75 грн.
Сума вартості предметів однострою особистого користування, що складає 8037,75 грн., також підтверджується довідкою-розрахунком №139 від 18.10.2024 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився.
Відповідно до розписки 31.10.2024 року ОСОБА_1 отримав копію наказу про звільнення від 30.10.2024 №516 о/с та довідку-розрахунок про отримані предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився, про що свідчить власноручний підпис (а.с. 9).
Отже, останнім днем строку для добровільної сплати вартості предметів однострою особистого користування є 15.11.2024 року. 
Колегія суддів наголошує, що саме з цієї дати слід відраховувати тримісячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, останній день якого припадає на 15.02.2025 року. Водночас позов скерований Головним управлінням Національної поліції в Харківській області до адміністративного суду 18.02.2025 року через "Електронний суд".
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в обгрунтування пропуску строку звернення до адміністративного суду представник позивача зазначає, що Управлінням логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції не було вчасно подано копії документів, що необхідні для здійснення судово-претензійної роботи з відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився у зв`язку із смертю ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 20.12.2024) працівника УЛМТЗ, в обов`язки якої входило збір і направлення до ВПЗ ГУНП в Харківській області вищезазначених документів.
На підставі викладеного 25.12.2024 ОСОБА_2 провідного інспектора відділу забезпечення одностроєм та матеріально-технічними засобами управління логістики та матеріального-забезпечення ГУНП в Харківській області було виключено зі списків особового складу за смертю.
Тільки 08.01.2025 на посаду провідного інспектора відділу забезпечення одностроєм та матеріально-технічними засобами управління логістики та матеріального-забезпечення ГУНП в Харківській області було назначено ОСОБА_3 . 
В подальшому новопризначений інспектор ОСОБА_3 почала з початку збирати документи, що необхідні для здійснення судово-претензійної роботи з відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Тому через вказану обставину УЛМТЗ ГУНП в Харківській області невчасно подали зібрані документи до відділу правового забезпечення для здійснення судово - претензійної роботи з відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Харківський окружний адміністративний суд надав належну оцінку вказаним доводам та ухвалою від 10.03.2025 у справі №520/3838/25 поновив Головному управлінню Національної поліції в Харківській області строк звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатація) яких не закінчився.
З огляду на викладене, враховуючи незначний термін пропуску звернення до суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для поновлення процесуального строку для подання позовної заяви про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатація) яких не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 року по справі № 520/3838/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 520/3838/25  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    В.В. Катунов