ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
Іменем України

01 жовтня 2025 року 
Київ
справа №340/8675/23
адміністративне провадження №К/990/47365/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із касаційним розглядом справи № 340/8675/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - відповідач, ГУ ДПС), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №269382-2410-1128-UA35080030000042560 від 01 серпня 2023 року, яким нараховано податкові зобов`язання зі сплати земельного податку в сумі 219083, 80 грн.
Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 05 лютого 2024 року позов задовольнив, податкове повідомлення-рішення визнав протиправним і скасував.
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 04 листопада 2024 року рішення суду першої інстанції скасував і ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.
17 вересня 2025 року Верховний Суд ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року скасував, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року залишив в силі.
Також в цій постанові Верховний Суд зазначив про те, що розгляд питання про судові витрати, пов`язані із розглядом справи, буде проведений без повідомлення учасників справи протягом п`ятнадцяти днів з дня ухвалення цієї постанови.
Під час ухвалення судового рішення Верховний Суд врахував, що позивач подав заяву, в якій заявив про свій намір відшкодувати витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу, і зазначив, що докази понесення та розміру яких будуть подані у строк, передбачений частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). До заяви додано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, вартість яких складає 10000 грн.
Суд запропонував ГУ ДПС у триденний строк з дня отримання від ОСОБА_1 доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з касаційним переглядом справи, подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з наведенням відповідних обґрунтувань (за наявності).
22 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення судових витрат. Позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ГУ ДПС на його користь витрати на оплату правничої допомоги у сумі 8700 грн. До заяви додано платіжну інструкцію №0.0.4550951361.1 від 19 вересня 2025 року, за змістом якої ОСОБА_1 сплатив на користь Адвокатського об`єднання «АНДРІЯ ГУЛОГО» кошти в сумі 8700 грн згідно з Договором №1195.
Станом на цей день будь-яких заяв чи клопотань від ГУ ДПС не надходило.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, пов`язаних із касаційним розглядом справи № 340/8675/23, суд виходить з такого.
Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Позивач заявив про надання доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення до закінчення судових дебатів (ухвалення судового рішення), а докази на підтвердження їх понесення подані у передбачений строк, а тому підстави для залишення заяви без розгляду відсутні.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
У постанові від 17 вересня 2025 року Верховний Суд звернув увагу, що оскільки позивач не сплачував судовий збір на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», то, відповідно, у цій справі відсутні судові витрати по сплаті судового збору, які б підлягали розподілу між сторонами за результатами касаційного перегляду справи.
Стаття 134 КАС України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої - сьомої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У розумінні умов частин п`ятої - сьомої статті 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, виходячи з критерію співмірності можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Водночас у частині дев`ятій статті 139 КАС України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 і підтримані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України (критерії співмірності) суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема критерії пропорційності і обґрунтованості), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
У постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20 Верховний Суд зазначав, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
В матеріалах справи містяться такі документи, що стосуються витрат на правову допомогу, понесених в суді касаційної інстанції:
- копія Договору про надання правничої допомоги №1195 від 03 жовтня 2023 року (а.с.91), за змістом пунктів 1.2, 2.1 якого Адвокатське об`єднання надає правничу допомогу та представництво інтересів у справі щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 01 серпня 2023 року №269382-2410-1128-UA35080030000042560 у судах всіх інстанцій та юрисдикцій із усіма без виключення процесуальними правами, наданими стороні по справі положеннями чинних кодексів зокрема КАС України. Згідно з пунктами 4.1, 4.5, 4.6 Договору за правову допомогу Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі, визначеною додатками до цього Договору, оплата за послуги перераховується протягом трьох робочих днів з дня настання події, за підсумками якої має бути здійснений платіж (вирішення спору), але визначений Договором гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути визначено відповідно до даної угоди;
- Додаток № 1 до Договору №1195 (а.с.93), яким визначено такий порядок оплати послу адвоката: 8700 грн - попередня оплата за підготовку позовної заяви до суду; 8700 грн - остаточна оплата;
- Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, складений 04 грудня 2024 року (а.с.150), відповідно до якого ОСОБА_2 надав позивачеві послуги на загальну суму 10000 грн, а саме: вивчення спірних правовідносин (3 години); консультації з клієнтом та узгодження правової позиції з клієнтом (1 година); перевірка інформації по реєстрам (реєстр виконавчих проваджень, реєстр боржників, реєстр судових рішень, реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 1 година); складання касаційної скарги (3 години);
- платіжна інструкція №0.0.4550951361.1 від 19 вересня 2025 року, за змістом якої ОСОБА_1 сплатив на користь Адвокатського об`єднання «АНДРІЯ ГУЛОГО» кошти в сумі 8700 грн згідно з Договором №1195.
Враховуючи, що позивач у поданій ним заяві від 22 вересня 2025 року просить стягнути саме 8700 грн, які ним фактично сплачено, приймаючи до уваги зміст наданого адвокатом детального опису робіт на суму 10000 грн, в якому з 8 годин витраченого часу 3 години відведено на вивчення спірних правовідносин, в той час як адвокат брав участь у розгляді справи від моменту підготовки і подання позову і з того часу зміст спірних правовідносин не змінювався, а також керуючись визначеними частиною дев`ятою статті 139 КАС України критеріями із врахуванням змісту спірних правовідносин (які не є надто складними), обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги в суді касаційної інстанції (які з точки зору суду фактично обґрунтовані тривалістю 5 годин при самостійному визначені адвокатом вартості 1250 грн за годину), результат касаційного перегляду, колегія суддів вважає, що обґрунтованою і пропорційною до предмета спору у цій справі буде сума 6250 грн, яка і підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 252, 356, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Ухвалити у справі №340/8675/23 додаткову постанову.
Стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області (місцезнаходження: 25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул.Велика Перспективна, будинок 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді касаційної інстанції, на професійну правничу допомогу в сумі 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн 00 коп.
В іншій частині у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Додаткова постанова є невід`ємною частиною постанови Верховного Суду від 17 вересня 2025 року, набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Л.І. Бившева   В.П. Юрченко