ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року	Львів	Справа № 300/5520/22 пров. № А/857/28762/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судового засідання          Єршової Ю.С.,
представника відповідача                              Гавадзина М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 300/5520/22 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Промінь-Карпати» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Остап`юком С.В. у м. Івано-Франківську 09.06.2025 року о 14:19 год., повний текст складено 19.06.2025), -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Промінь-Карпати» (далі – ДП «Промінь-Карпати», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі – ГУ ДПС, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 011327/0701 від 06.12.2021 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 1  073 346 гривень, податкового повідомлення-рішення № 011324/0701 від 06.12.2021 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 4  482  569 гривень та податкового повідомлення-рішення № 011329/0701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1020 гривень.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує відсутністю відомостей, щодо наявності у контрагентів позивача, власних або орендованих складських приміщень, виробничих потужностей, ненаданням документів стосовно походження товару, відсутністю даних щодо придбання товарів, та знаходження цих товарів на складах, а також відсутністю документів, які свідчать про фінансово-господарську діяльність, техніки та інших засобів. Зазначене вказує на те, що підприємство не могло здійснювати господарську діяльність з постачання товарів, здійснення робіт та послуг. Таким чином, за результатами аналізу встановлено відсутність у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання, відвантаження товару, та інше в силу відсутності транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів, що свідчить про відсутність у вказаних контрагентів можливостей здійснювати фактичні товарні операції. Також покликається на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. ДПС України прийнято рішення від 26.10.2022р. № 13294/6/99-00-06-01-01-06, яким скаргу платника податків залишено без задоволення, а податкові повідомлення рішення без змін. Рішення направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення яке отримане платником 01.11.2022р. Отже, 01.12.2022р. завершилася процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, а тому адміністративний позов, з урахуванням положень пункту 56.19 статті 56 ПК України, до суду міг бути поданий у місячний строк з дня отримання платником податків рішення ДПС України про результати розгляду його скарги, отже строк для звернення із вказаним позов закінчився 01.12.2022р. Адміністративний позов подано до суду 28.12.2022р., тобто з істотним пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду у справах цієї категорії.
Позивач не скористався правом на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу.
Представник відповідача, який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги та просив таку задовольнити.
Представник позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, його неявка, з огляду на положення частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
У відповідності до вимог статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції з урахуванням вимог статті 308 КАС України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних міркувань.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ДП «Промінь-Карпати» зареєстроване 30.12.1997 Надвірнянською районною державною адміністрацією, відомості про цю юридичну особу включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.02.2005, перебуває на податковому обліку як платник податків, є платником податків та зборів, в тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість.
Видами діяльності підприємства є виробництво меблів, лісопильне та стругальне виробництво, виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, виробництво інших виробів з деревини.
В період з 22.09.2021 до 21.10.2021 ГУ ДПС здійснило планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2017 до 30.06.2021. 
За результатами вказаної перевірки складено акт № 6133/09-19— 07-01/25071544 від 02.11.2021.
Висновками проведеної перевірки встановлено порушення позивачем: 
- підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України (далі також – ПК України), розділу ІІІ Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 73 від 07.02.2013, пунктів 5, 7, 8, 15, 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 290 від 29.11.1999, пунктів 10, 11 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку № 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, пункту 5 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999, статтей 1, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 8.26, 11.5, 13.1 наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997, підпункту 1.2 пункту 1, підпунктів 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №88 від 24.05.1995, в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 886 862 гривні, в тому числі за 2017 рік в сумі 57594 гривні, за 2018 рік в сумі 523470, за 2018 рік в сумі 164873 гривні, за 2020 рік в сумі 140925 гривень;
- підпунктів 14.1.36, 14.1.185, 14.1.191, 14.1.202, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 44.6 статті 44, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75,  пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 статті 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 3  618  049 гривень.
За наслідками розгляду акта перевірки відповідач виніс: податкові повідомлення-рішення № 011327/0701 від 06.12.2021 про збільшення позивачу грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 1 073 346 гривень, в тому числі 886  862 гривні за основним зобов`язанням та 186  484 гривні за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № 011324/0701 від 06.12.2021 про збільшення позивачу грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 4 482 569 гривень, в тому числі 3  586  055 гривень за основним зобов`язанням та 896  514 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № 011329/0701 від 06.12.2021 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1020 гривень до позивача за ненадання до перевірки в повному обсязі документального підтвердження взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Термопал», ТОВ «Кронас-Трейд», ТОВ «Ліора Лайн», ТОВ «СТ Брумель» «ТОВ «Ено Меблі ЛТД» ТОВ «Доліньо Обладнання».
Висновок про допущення позивачем порушень, що призвели до заниження податку на прибуток в загальній сумі 886 862 гривні відповідач обґрунтовує тим, що за наслідками проведеної перевірки не підтверджена реальність проведених позивачем господарських операцій з контрагентами продавцями (постачальниками) ТОВ «Термопал», ТОВ «Кронас-Трейд», ТОВ «Ліора Лайн», ТОВ «СТ Брумель», ТОВ «Ено Меблі ЛТД», ТОВ «Доліньо Обладнання», а також не відображено в фінансовій звітності та не враховано при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток коштів в сумі 1  787  152 гривні, отриманих від 46 контрагентів покупців - фізичних осіб, перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів.
Свої висновки про нереальність проведення господарських операцій позивача з вказаними контрагентами та неможливість поставки товарів, відповідач обґрунтовує наступними встановленими перевіркою обставинами.
По господарських взаємовідносинах позивача з ТОВ «Термопал» до перевірки не надане документальне підтвердження транспортування від ТОВ «Термопал» до позивача товарно-матеріальних цінностей, зокрема «товарно-супровідні документи» щодо фактичного отримання «стрічки ПВХ, інше», в тому числі на ТОВ «Нова Пошта», які відповідають вимогам щодо визначення «первинних документів». Позивач недотримав вимог пункту 4.2 договору поставки щодо приймання товару за кількістю, якістю та комплектністю на складі постачальника, оскільки згідно інформаційних баз відповідача відсутні відомості про об`єкт оподаткування «склад» у ТОВ «Термопал». Відповідно до даних єдиного реєстру судових рішень слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 32016160000000119 від 12.08.2016, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України за фактом ухилення від сплати податків стосовно службових осіб ТОВ «Термопал», шляхом невідображення повного обсягу проведених операцій з реалізації імпортованих товарно-матеріальних цінностей та безпідставного завищення їх залишків на складі; слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС в Запорізькій області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 42018081020000006 від 17.01.2018, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205, частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України за фактом вчинення фіктивного підприємництва, щодо контрагентів ТОВ «Термопал», шляхом здійснення безтоварних операцій з нібито придбання послуг у суб`єктів підприємницької діяльності, що мають ознаки «фіктивності».
Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Кронас-Трейд» до перевірки не надане документальне підтвердження транспортування від ТОВ «Кронас-Трейд» товарно-матеріальних цінностей до позивача, зокрема «товарно-супровідні документи» щодо фактичного отримання «матеріали, меблева фурнітура», в тому числі на ТОВ «Нова Пошта», які відповідають вимогам щодо визначення «первинних документів». Відповідно до даних єдиного реєстру судових рішень слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС в Рівненській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 32020180000000024 від 09.06.2020, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України за фактом ухилення від сплати податків, шляхом проведення фінансово-господарських операцій з придбання меблевої фурнітури та неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, яке в подальшому не використовувалося у господарській діяльності контрагентів ТОВ «Кронас-Трейд»; другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м.Києва проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 42016000000002035 від 04.08.2016, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212, частино другою статті 364 Кримінального кодексу України, ТОВ «Кронас-Трейд» підтримувало взаємовідносини з підприємствами з ознаками фіктивності, а також мого бути залучене до транзитних операцій.
За господарськими операціями позивача з ТОВ «Ліора Лайн» до перевірки не надані сертифікати відповідності (сертифікати якості та комплектності, свідоцтва про визнання, паспорт виробника та технічні характеристики), акт прийому-передачі після перевірочного випробування верстата на майданчику покупця щодо документально оформленого придбання «свердлильний верстат». Рішеннями ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 9558 від 04.02.2020 та № 27658 від 28.04.2020 встановлена відповідність ТОВ «Ліора Лайн» пункту 8 критерію ризиковості платників податку на додану вартість. Відповідно до даних єдиного реєстру судових рішень ГУ ДФС у Дніпропетровській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 32016041640000064, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України щодо непричетності громадянки, яка є засновником та посадовою особою ТОВ «Ліора Лайн» до здійснення господарської діяльності товариства та умисного ухилення від сплати податків; Слідчим управління ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 12018040660001806 від 08.11.2018, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частино першою статті 366 Кримінального кодексу України за фактом неправдивих даних щодо суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ «Ліора Лайн» в Державній фіскальній службі України.
По господарських правовідносинах позивача з ТОВ «СТ Брумель» до перевірки не надано документальне підтвердження транспортування/відвантаження «товарно-матеріальних цінностей» від ТОВ «СТ Брумель», а саме товарно-транспортні накладні, засвідчені підписом вантажовідправника та сертифікат відповідності (сертифікати якості та комплектності, свідоцтва про визнання, паспортів виробника та технічні характеристики). Рішенням ГУ ДПС у Чернівецькій області № 5513 від 04.02.2020 встановлена відповідність ТОВ «СТ Брумель» пункту 8 критерію ризиковості платників податку на додану вартість.
За господарськими операціями позивача з ТОВ «Ено Меблі ЛТД» до перевірки не надано документальне підтвердження транспортування/відвантаження «товарно-матеріальних цінностей» від ТОВ «Ено Меблі ЛТД», а саме товарно-транспортні накладні, засвідчені підписом вантажовідправника. Відповідно до даних єдиного реєстру судових рішень слідчим управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 32019070000000018 від 28.03.2019, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України, умисне ухилення невстановленими особами (на території ТОВ «Ено Меблі ЛТД») від сплати митних платежів.
Щодо господарських правовідносин позивача з ТОВ «Доліньо Обладнання» до перевірки не надано документальне підтвердження транспортування/відвантаження «товарно-матеріальних цінностей» від ТОВ «Доліньо Обладнання», а саме товарно-транспортні накладні, засвідчені підписом вантажовідправника, акти виконання пусконалагоджувальних робіт/виконання гарантійного ремонту «обладнання» та сертифікат відповідності (сертифікати якості та комплектності, свідоцтва про визнання, паспортів виробника та технічні характеристики). Рішенням ГУ ДПС у Харківській області № 15656 від 04.06.2021 встановлена відповідність ТОВ «Доліньо Обладнання» пункту 8 критерію ризиковості платників податку на додану вартість.
Висновок контролюючого органу про невідображення в фінансовій звітності та не врахування при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток коштів в сумі 1 787 152 гривні, отриманих від 46 контрагентів покупців - фізичних осіб, перерахування яких не пов`язане з постачанням товарів, відповідач доводить тією обставиною, що до перевірки не надано належно оформлених первинних документів, що підтверджують факт реалізації товарно-матеріальних цінностей (відсутність товарно-транспортних документів, відсутність довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, не зазначення посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції) і, внаслідок цього, вважає спростованим факт реальності здійснення господарських операцій з продажу позивачем товарів. За висновком перевірки кошти отримані позивачем від контрагентів-покупців в розмірі 1  787  152 гривні підлягали включенню до складу інших доходів, які кваліфікуються як безповоротна фінансова допомога.
Висновок про допущення позивачем порушень, що призвели до заниження податку на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 3  618  049 гривень відповідач обґрунтовує тією обставиною, що перевіркою встановлено відображення позивачем в бухгалтерському обліку на рахунках понесених витрат щодо придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг бухгалтерськими проведеннями Дт00Кт791 – 15007444 гривень (Дт791Кт90/92/94 -15007444 гривень), які не використані в господарській діяльності, зокрема витрати не визнавалися витратами одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені, не враховані при визначені об`єкта оподаткування податком на прибуток, а тому підлягають нарахуванню податкові зобов`язання з податку на додану вартість за правилами пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що податковий орган в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень не навів обставин, які б достовірно вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача щодо господарських правовідносин позивача з названими підприємствами, в більшості, ґрунтуються на податковій інформації стосовно контрагентів позивача і не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у позивача первинних документів, які спростовують такі доводи.
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2022 року (адміністративне провадження № К/9901/10502/20), процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Аналіз наведеної норми процесуального права дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що частина перша статті 122 КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Разом з тим, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.
Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.
Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.
Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.
Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Зміст аналізованих статей ПК України та статті 122 КАС України, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки, а саме у даній справі, строк оскарження податкових повідомлень-рішень становить один місяць.
Крім того, у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду в податкових спорах, висловивши правову позицію про те, що строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки.
Норма пункту 56.18 статті56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19.
З матеріалів справи встановлено, що ДПС України прийнято рішення від 26.10.2022р. № 13294/6/99-00-06-01-01-06 (том ІІ, а.с. 161-175), яким скаргу платника податків залишено без задоволення, а податкові повідомлення рішення без змін. Рішення направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом (том ІІ, а.с. 176) з повідомленням про вручення яке отримане платником 01.11.2022р., що не заперечується позивачем та заначено останнім у позовній заяві.
Таким чином, 01.12.2022р. завершилася процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, а тому адміністративний позов, з урахуванням положень пункту 56.19 статті 56 ПК України, до суду міг бути поданий у місячний строк з дня отримання платником податків рішення ДПС України про результати розгляду його скарги, отже строк для звернення із вказаним позов закінчився 01.12.2022р.
Адміністративний позов подано до суду 28.12.2022р. нарочно (том І, а.с. 2), тобто з істотним пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду у справах цієї категорії.
Щодо покликання ДП «Промінь-Карпати» у позовній заяві на введення в Україні воєнного стану, апеляційний суд зазначає наступне.
Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.
Відтак, запровадження на території України воєнного стану є обставиною, яка могла унеможливити дотримання строку звернення позивачем до суду, однак за умови надання нею до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку. Вказаних доводів та доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку звернення до суду, суд вважає позивачем до позовної заяви не додано.
Разом з тим, позивач не навів обставин, за яких він дійсно не мав можливості у встановлений процесуальним законом строк, у тому числі після введення воєнного стану в Україні, звернутися до суду з цим позовом у будь-який зручний для нього спосіб (у тому числі засобами дистанційного зв`язку чи Електронного суду), та не надав доказів на їх підтвердження.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач пропустив строк звернення до суду та не навів обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.
Підстави для скасування рішення повністю із залишенням позовної заяви без розгляду містить стаття 319 КАС України, відповідно до частини першої якої судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначено статтею 123 КАС України, відповідно до частин 3, 4 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Більше того, відповідачем заявлялося клопотання про залишення позовної заяви без розгляді ще суду першої інстанції (а.с. 67-69, т. 3). Однак, дане клопотання суд першої інстанції не вирішив.
Таким чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, відтак оскаржуване рішення суду, відповідно до вимог статті 319 КАС України, необхідно скасувати з одночасним прийняттям постанови про залишення позову без розгляду з наведених вище підстав.
Керуючись частиною третьою статті 243, статтями 123, 242, 250, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 300/5520/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Дочірнього підприємства «Промінь-Карпати» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено  23.09.25