ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року	Львів	Справа № 260/8288/23 пров. № А/857/21581/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,
представник позивача: Король А.Ю., Подсоліна Л.В.,
представника відповідача: Станкович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року  у справі № 260/8288/23 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Західного офісу Держаудитслужби про визнання  протиправною та скасування вимоги,
суддя в 1-й інстанції – Ващилін Р.О.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення –м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення –24 квітня 2025 року,

                                                      В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області №130705-14/2228-2023 від 04.09.2023.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року  у справі № 260/8288/23 Позов Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (місцезнаходження: вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, код ЄДРПОУ 03344326) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 40922492) про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено частково
Визнано протиправними та скасовано  пункти 2- 8 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області №130705-14/2228-2023 від 04.09.2023. В решті позову відмовлено. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 40922492) на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (місцезнаходження: вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, код ЄДРПОУ 03344326) 2348,50 грн. (Дві тисячі триста сорок вісім гривень 50 коп.) судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт вказує про те, що підставність визначення органом Держаудитслужби у встановленому законодавством порядку збитків (втрат) та інших сум, що підлягають стягненню, їх наявність чи відсутність, підтвердження чи спростування відповідними і належними первинними бухгалтерськими (фінансовими), чи іншими документами, правильність встановлення розміру збитків, є доводами щодо суті порушень, виявлених під час проведення ревізії, а тому перевіряються судом, який розглядає позов про відшкодування (шляхом стягнення) таких збитків.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Матеріалами справ підтверджується та встановлено судом першої інстанції, що на виконання п. 3.2.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІ квартал 2023 року працівниками Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (далі Управління) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі КП «Водоканал») за період з 01.01.2020 по 31.03.2023, якою встановлено ряд порушень та недоліків, викладених в акті ревізії від 21.07.2023 №13-07-05/02.
04 вересня 2023 року КП «Водоканал» була надіслана вимога №130705-14/2228-2023 від 04.09.2023, в якій наголошено на необхідності вжити заходи щодо відшкодування наступних коштів:
-на суму 112 539,46 грн недоотриманих доходів за надані протягом 2020 - 2022 рр. та І квартал 2023 року послуги з відведення дощових стоків і талих вод у комунальну каналізацію по договору №101/20 від 21.01.2020, укладеному між підприємством та Ужгородською класичною гімназією;
-на суму 747 638,70 грн, внаслідок допущених порушень по оплаті праці шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів, коригування даних бухгалтерського обліку та звітності чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків;
-на суму 1 199 672,40 грн, у тому числі шляхом звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо отримання документів, що надають право на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61 63 (360 м)» чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків;
-на суму 15 437,32 грн в якості відшкодування завищеної вартості виконаних будівельних робіт підрядною організацією ТОВ «ІМХОТЕП ВВС», у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.
Окрім того, ВП «Водоканал» зобов`язано вжити наступні заходи:
- отримання від Уповноваженого власника дозволу на списання з обліку основних засобів, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода у зв`язку з непридатністю їх для подальшого використання (ліквідацією) вартістю 1780207,97 грн;
- отримання погодження від Уповноваженого власника щодо проведення дооцінки вартості окремих об`єктів основних засобів, а саме: адміністративної будівлі, в т.ч. бомбосховище в підвальній частині, 2-х господарсько-побутових приміщень, гаражів та будівлю прохідної для забезпечення достовірних даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства;
- забезпечити відшкодування за бухгалтерським обліком і звітністю збільшення балансової вартості основних фондів на суму витрат, пов`язаних з виконання робіт по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна», які здійснено за кошти місцевого бюджету, у тому числі шляхом звернення до власника Ужгородської міської ради з приводу передачі на баланс підприємства вартості виконаних робіт;
- неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері.
Не погоджуючись з вимогою Управління, КП «Водоканал» звернулося з даним позовом до суду. 
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірна вимога відповідача не містить визначених конкретних дій у межах закону, обов`язкових до виконання позивачем для усунення виявлених порушень, які зазначені у вимозі. Водночас, законність письмової вимоги контролюючого органу безумовно передбачає її обґрунтованість, тобто наявність підстав для її скерування адресату. Контролюючий орган в оскарженій вимозі вимагає від позивача забезпечити відшкодування до Державного бюджету надмірно виділені кошти шляхом їх перерахування до Державного бюджету. Однак, суд першої інстанції відзначив, що ані оскаржена вимога органу державного фінансового контролю, ані акт ревізії, не містять посилання на відповідну методику.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993 (далі Закон № 2939-XII) установлено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі орган державного фінансового контролю).
Згідно з положеннями частин першої, другої статті 2 Закону № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 (далі Положення № 43), передбачено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Підпунктом 3 пункту 4 вказаного Положення встановлено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Згідно з пунктом 7 цього ж Положення, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Відповідно до пункту 3.2.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІ квартал 2023 року Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Комунальному підприємстві «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» за період з 01.01.2020 по 31.03.2023. 
Акт ревізії від 21.07.2023 № 13-07-05/02, підписано посадовими особами КП «Водоканал м. Ужгорода» із запереченнями, за результатами розгляду яких на адресу підприємства скеровано обґрунтовані висновки листом від 21.08.2023 року № 130705 14/2112-2023. 
Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 23.01.1993 № 2939-ХІІ, службовою особою – начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області пред`явлено вимогу щодо усунення порушень, які виявлені в ході ревізії окремих питань фінансово – господарської діяльності Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства міста Ужгород за період з 01.01.2020 по 31.03.2023 (далі – Вимога). 
Вимога направлена на адресу Підприємства, якою зобов`язано у встановлений термін опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, зокрема: 
1. Розглянути результати проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників КП «Водоканал м. Ужгорода», винних у допущених порушеннях.
2. Забезпечити відшкодування недоотриманих доходів за надані протягом 2020 –2022 роки та І квартал 2023 року послуги з відведення дощових стоків і талих вод у комунальну каналізацію у загальній сумі 112539,46 грн., по Договору №101/20 від 21.01.2020 р., укладеному між Підприємством та Ужгородською класичною гімназією, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків. 
3. Забезпечити відшкодування коштів на суму 747 638,70 грн., у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів, коригування даних бухгалтерського обліку та звітності внаслідок допущених порушень по оплаті праці чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків. 
4. Вжити заходів щодо відшкодування коштів на суму 1199672,40 грн., у тому числі шляхом звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо отримання документів, що надають право на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61-63 (360 м)» чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків. 
5. Вжити заходів щодо відшкодування завищеної вартості виконаних будівельних робіт підрядною організацією ТОВ «ІМХОТЕП ВВС» на суму 15437,52 гривень, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.
6. Вжити заходів для отримання погодження від Уповноваженого власника дозволу на списання з обліку основних засобів, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода у зв`язку з непридатністю їх для подальшого використання (ліквідацією) вартістю 1780207,97 гривень. 
7. Вжити заходів для отримання погодження від Уповноваженого власника щодо проведення дооцінки вартості окремих об`єктів основних засобів, а саме: адміністративної будівлі в т.ч. бомбосховище в підвальній частині, 2-х господарсько-побутових приміщень, гаражів та будівлю прохідної для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. 
8. Забезпечити відображення за бухгалтерським обліком і звітністю збільшення балансової вартості основних фондів на суму витрат, пов`язаних з виконанням робіт по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна», які здійснено за кошти місцевого бюджету, у тому числі шляхом звернення до власника - Ужгородської міської ради з приводу передачі на баланс Підприємства вартості виконаних робіт.
9. З метою недопущення порушень під час здійснення публічних закупівель, неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VІІІ (зі змінами) та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері. 
Здійснюючи розгляд апеляційної скарги по суті,  суд апеляційної інстанції зазначає про правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16, та висновки Верховного Суду, зазначені у постановах від 08 серпня 2019 року у справі № 804/9577/13-а, від 11 грудня 2019 року № 160/641/19, від 08 квітня 2020 року в справі № 809/504/17, від 07 квітня 2020 року в справі № 813/1984/18, від 31 березня 2020 року в справі № 817/650/18, від 20 березня 2020 року в справі № 814/380/17, від 12 березня 2021 року у справі № 640/3186/19, від 27 травня 2021 року у справі № 160/8621/19, від 17 червня 2021 року у справі № 0440/6907/18, від 31 серпня 2021 року у справі № 160/5323/20, від 14 грудня 2021 року у справі № 811/1203/18, від 10 листопада 2022 року у справі № 826/12663/18. У вказаних справах зазначено, що законність і правильність обчислення розміру збитків може бути предметом перевірки в судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про їхнє стягнення, а не у справі за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Водночас, з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 та у постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 620/4169/20. Так, за правовою позицією, викладеною у згаданих постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, убачається, що правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься), і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.
Так, у постанові від 12 травня 2022 року у справі № 620/4169/20 Верховний Суд зазначив: «вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Тобто правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.
Варто зауважити, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і є обов`язковою до виконання.
Отже, вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16 дійшла висновку, що спір про правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий висновок був сформульований Верховним Судом України у постанові від 23 лютого 2016 року по справі № 818/1857/14, і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цієї позиції.
Аналогічна правова позиція також підтримана і Верховним Судом, зокрема у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 826/3350/17, у якій за наслідками проведеного аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), сформульовано позицію, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.
Верховний Суд у справі № 826/3350/17 (постанова від 08 травня 2018 року) також дійшов висновків, що законна вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім.
До того ж, у цій постанові Верховний Суд зазначив, що під час вирішення справ, предметом яких є правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, судам належить, виходячи із правової природи письмової вимоги контролюючого органу, враховувати чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. З метою встановлення того, чи контролюючим органом при прийнятті спірної вимоги владні управлінські функції реалізовані у передбачений законом спосіб, суду належить надати правову оцінку змісту вимоги як індивідуально-правового акту.
Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема, обов`язки для свого адресата, а тому наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.
В подальшому, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №822/2087/17 зазначив, що висновок суду про те, що збитки контролюючим органом можуть бути стягнуті лише в ході відповідного судового процесу (а не шляхом пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги), не спростовує того, що «законна вимога» контролюючого органу, як індивідуально-правовий акт, повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.
З проведеного аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), висновується, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їхніх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.
Та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема, стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», з якою кореспондується пункт 50 Порядку № 550, жодним чином не відміняє чи спростовує того, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їхніх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову.
За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур.
Колегія суддів зауважує, що ключовим питанням у цій справі є можливість підконтрольної установи звернутися до суду з позовом про визнання протиправною вимоги, яка включає в себе пункти зобов`язального характеру, а саме: відшкодування збитків шляхом повернення грошових коштів та перерахування їх в дохід державного бюджету. Також, спірним питанням є те, що вимога контролюючого органу містить вимоги зобов`язального характеру, які не стосуються відшкодування збитків, однак сформовані на підставі тих самих порушень підконтрольної установи, зокрема: 
-на суму 112539,46 грн недоотриманих доходів за надані протягом 2020 - 2022 рр. та І квартал 2023 року послуги з відведення дощових стоків і талих вод у комунальну каналізацію по договору №101/20 від 21.01.2020, укладеному між підприємством та Ужгородською класичною гімназією;
-на суму 747638,70 грн, внаслідок допущених порушень по оплаті праці шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів, коригування даних бухгалтерського обліку та звітності чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків;
-на суму 1199672,40 грн, у тому числі шляхом звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо отримання документів, що надають право на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61 63 (360 м)» чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків;
-на суму 15437,32 грн в якості відшкодування завищеної вартості виконаних будівельних робіт підрядною організацією ТОВ «ІМХОТЕП ВВС», у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків.
Окрім того, ВП «Водоканал» зобов`язано вжити наступні заходи:
- отримання від Уповноваженого власника дозволу на списання з обліку основних засобів, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода у зв`язку з непридатністю їх для подальшого використання (ліквідацією) вартістю 1780207,97 грн;
- отримання погодження від Уповноваженого власника щодо проведення дооцінки вартості окремих об`єктів основних засобів, а саме: адміністративної будівлі, в т.ч. бомбосховище в підвальній частині, 2-х господарсько-побутових приміщень, гаражів та будівлю прохідної для забезпечення достовірних даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства;
- забезпечити відшкодування за бухгалтерським обліком і звітністю збільшення балансової вартості основних фондів на суму витрат, пов`язаних з виконання робіт по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна», які здійснено за кошти місцевого бюджету, у тому числі шляхом звернення до власника Ужгородської міської ради з приводу передачі на баланс підприємства вартості виконаних робіт;
- неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері.
Отже, право підконтрольної установи на оскарження вимоги, яка містить зобов`язання щодо повернення збитків, слід розуміти в контексті «права на оскарження вимоги, як акта індивідуальної дії, в частині дотримання процедури проведення перевірки контролюючим органом (шляхом проведення ревізії, моніторингу та ін.) у співвідношенні з суттю встановлених порушень».
Колегія суддів вважає обґрунтованими  висновки суду першої інстанції стосовно обставин порушень визначених у п.2 оспорюваної Вимоги та стосуються  правовідносин  між КП «Водоканал» та Класичною гімназією Ужгородської міської ради Закарпатської області (Абонент) за договором  №101/20 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації. Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається у рівні 100% кількості води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показниками водомірів, а у разі їх відсутності – за узгодженням з Водоканалом за діючими нормами водоспоживання або іншими способами, передбаченими Правилами користування (п. 4.7 договору). П. 4.8 договору встановлено, що згідно з рішенням виконкому Ужгородської міської ради №398 від 06.11.2007 та №329 від 15.10.2010 кількість відведених дощових стоків визначається по площах території і кількості опадів по даним гідрометеобюро за формулою:- площа водонепроникних поверхонь (включаючи площу дахів та поверхонь, які не відносяться до ґрунтових та газонів) * 0,7 * кількість опадів / 1000 = кількість відведених дощових стоків в куб. м;- площа щебеневих або брукованих поверхонь * 0,5 * кількість опадів / 1000 = кількість відведених дощових стоків в куб. м;- площа газонів * 0,1 * кількість опадів / 1000 = кількість відведених дощових стоків в куб.м. Згідно з відомостями п. 4.11 договору площа території Абонента, з якої відводяться дощові та снігові стоки, становить 7160,40 кв. м. (площа щебеневих та брукованих поверхонь) з використанням коефіцієнту 0,5.   
З метою встановлення площ покриття та покрівель для подальшого нарахування плати за опади, які потрапляють на ці площі та відводяться у мережі каналізації, Ужгородської класичної гімназії Ужгородської міської ради, посадові особи КП «Водоканал» склали акт обстеження від 23.12.2019. Відповідно до акту обстеження, площа газонів, щебеневих та брукованих поверхонь Класичної гімназії Ужгородської міської ради Закарпатської області наступна: загальна площа земельної ділянки – 28496,00 м2; площа водонепроникних поверхонь – 7093,00 м2; площа ґрунтових поверхонь – 550,00 м2; площа газонів – 20853,00 м2.   
Згідно з таким актом нарахування плати за приймання дощових стоків здійснюється з площі у розмірі 7160,40 кв. м, яка обрахована, виходячи із наявних даних, з використанням відповідних коефіцієнтів до виду площі території, з якої відводяться стоки, а саме: 4965,10 кв. м (7093,00 кв м * коефіцієнт 0,7) – водонепроникні площі; 110,00 кв. м (550,00 кв. м * коефіцієнт 0,2) – ґрунтові площі; 2085,30 кв. м (20853,00 кв. м * коефіцієнт 0,1) – газони. Тобто площа газонів та даху вже включені у загальний розмір площі, з якої здійснюється нарахування плати за приймання дощових стоків. 
Застосований Позивачем коефіцієнт стоку відповідає нормам ДСТУ 3013-95 «Гідросфера. Правила контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст і промислових підприємств», а також Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Ужгород, затвердженим рішенням Виконкому Ужгородської міської ради №341 від 27.07.2022.
Ревізією було досліджено, що на підставі наказів директора КП «Водоканал» нараховувались та виплачувались різні одноразові премії за виконання додаткових робіт, виконання аварійних робіт, премії до професійних свят, збільшення обсягів виконаних робіт, ліквідації аварій та інше. При нарахуванні працівникам КП «Водоканал» чергових та додаткових відпусток встановлено, що в порушення абзацу 2, пункту 4, розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (із змінами), при обчисленні заробітної плати для оплати часу відпусток за ревізійний період в розрахунок відпускних включались одноразові премії. З огляду на зазначене у вказаному висновку зазначається про проведення завищених витрат на оплату відпусток в сумі 612818,60 грн. та сплати єдиного соціального внеску по незаконно виплачених сумах по оплаті відпусток в сумі 134820,09 грн., вказані дії призвело до матеріальної шкоди (збитків), завданих КП «Водоканал» в загальній сумі 747638,70 гривень. 
Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі – Порядок №100). Цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, в тому числі, у випадках надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до п. 2 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. П. 3 Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку
Згідно п. 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються, в тому числі: виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);- одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності). Отже, одноразові виплати, в тому числі премії, не включаються при розрахунку середньої заробітної плати для оплати часу відпусток. Поряд з цим, якщо такі премії та інші виплати виплачувалися за два місяці або більш тривалий період, то такі не можуть вважатися одноразовими та враховуються при обчисленні середньої заробітної плати у встановлений нормами Порядку №100 спосіб.
Згідно оскаржуваної вимоги, позивача зобов`язано відшкодувати кошти на суму 1 199 672,40 грн., у тому числі шляхом звернення до органу державного архітектурно будівельного контролю щодо отримання документів, що надають право на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт водопровідної мережі по вул. Одеській на віддалі від вул. Тихого до пр. Свободи, 61 – 63 (360 м)» чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування збитків. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. 
Так, відповідно до п.п. 3, 13 зазначеної Постанови до переліку таких будівельних робіт відносяться, в тому числі, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення внутрішніх систем водопостачання та водовідведення, у тому числі трубопроводів; відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів. Таким чином, капітальний ремонт внутрішньої системи водопостачання та водовідведення, а також відновлення окремих конструкцій споруд з метою ліквідації наслідків аварій та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення не потребує отримання дозвільних документів. На підставі викладеного, позивач звернувся до начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради з листом №1417 від 15.09.2023 з проханням надати роз`яснення. За результатами розгляду такого листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради повідомило про відсутність необхідності отримання дозвільних документів у разі усунення аварійних ділянок мереж водопостачання та водовідведення для забезпечення життєдіяльності населення ( лист №Н(СЛ)-19248-246550 від 15.09.2023 року). 
Безпідставно включено до вимоги п. 5 щодо вжиття заходів відносно відшкодування завищеної вартості виконаних будівельних робіт підрядною організацією ТОВ «ІМХОТЕП ВВС» на суму 15 437,52 грн. 
Порушення усунуте 24.07.2023 року, контрагентом кошти повернуті платіжною інструкцією № 825 від 24.07.2023 року на усю суму. Вказане порушення вважається таким, що усунуто і повторно не підлягає усуненню (копія платіжного доручення наявна в матеріалах справи).
Ревізією дотримання законодавства при списанні основних засобів внаслідок непридатності їх для подальшого використання встановлено, що у ревізійному періоді позивачем проводилось списання майна з порушенням законодавства, а саме без погодження з власником. Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. №92 затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби». Таке положення дає визначення поняттю «знос основних засобів», що застосовується в бухгалтерському обліку. 
Так, рішенням VIII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 14.10.2011 №279 затверджено Порядок списання, обміну, передачі, застави основних засобів, що перебувають у комунальній власності міста (далі – Порядок №279)
Відповідно до п. 2.2 Порядку №279, дозвіл на списання надається: 1) керівником установи – щодо основних засобів первісною вартістю за одиницю (комплект) до 2500,00 грн., які мають нарахований 100% знос і перебували в експлуатації не менше 10 років (окрім будівель, споруд, приміщень, передавальних пристроїв, транспортних засобів), малоцінних необоротних матеріальних активів за умови, що вони перебували в експлуатації не менше одного року; 2) виконкомом міськради – щодо нерухомого майна, транспортних засобів вартістю від 2500,00 грн. до 5000,00 грн., об`єктів некапітального будівництва, санітарно гігієнічного призначення, малих архітектурних форм, благоустрою, основних засобів, виявлених в результаті інвентаризації як нестача, у т.ч. викрадених, інших основних засобів; 3) міською радою – щодо основних засобів первісною вартістю за одиницю (комплект) більше 5000,00 грн., які мають нарахований знос 100%; 4) керівником комунального підприємства – щодо основних засобів первісною вартістю за одиницю до 10000,00 грн., повністю амортизованих, відповідно до цього порядку (за винятком підприємств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію).
Ревізією з питань проведення переоцінки основних засобів встановлено, що позивачем у жовтні 2022 року на підставі Договору від 20.10.2022 року, укладеного з ТОВ «Феміда» проведено дооцінку основних засобів з метою приведення її вартості до справедливої ціни, а саме – 3-х будівель адміністративно господарського призначення, які розташовані за адресою: м. Ужгород, вул. Митна, 1 . Відповідно до Звіту за результатами дослідження ринку адміністративно-виробничої нерухомості в м. Ужгород від 25.10.2022 вартість оцінки визначена в доларах США на загальну суму 706 800,00, що за курсом НБУ (36,5686 за 1 долар США) становить 25 846 686,48 грн. Зазначена дооцінка проведена на порушення абз. 2 п. 1 розділу VII Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору економіки, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №11, відповідно до якого Рішення про проведення переоцінки об`єктів основних засобів державного сектору економіки погоджується з органом, уповноваженим управляти об`єктами державної (комунальної) власності, оскільки рішення про переоцінку не було погоджено із Уповноваженим органом управління. При цьому зазначено, що вартість дооцінки об`єктів основних засобів відображена в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства за 2022 рік, що призвело до завищення їх вартості. 20 жовтня 2022 року між Приватним підприємством «Феміда» (виконавець) та КП «Водоканал» (замовник) було укладено договір, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати для замовника консультативні послуги щодо визначення ринкової вартості об`єкту нерухомості, а саме: адміністративно-виробничого майнового комплексу, розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, буд. 1. За результатами дослідження ринку адміністративно-виробничої нерухомості в м. Ужгороді Директором Приватного підприємства «Феміда» було складено звіт від 25.10.2022, в якому визначено вартість зазначених в договорі об`єктів нерухомості.
Умовами Статуту (копія наявна в матеріалах справи) позивачем передбачено необхідність погодження з уповноваженим власником (Департаментом міської інфраструктури) виключно відчуження основних засобів виробництва та передачу в оренду майна, закріпленого за підприємством. Натомість необхідність погодження дооцінки майна статутом підприємства не передбачена.
В ході ревізії встановлено, що Ужгородською міською радою протягом 2020 – І кварталу 2023 років спрямовано на реконструкцію основних засобів – «каналізаційна мережа», яка обліковується в складі основних засобів підприємства, кошти міського бюджету шляхом укладання договорів із підрядними організаціями по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна» на суму 758 769,09 грн. При цьому, відповідно до інформації, наданої Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради в листі від 22.06.2023 №560/30.01.12, вартість виконаних робіт (касових видатків) по об`єкту «Будівництво відведення дощових стоків з вулиці Шишкіна» склала 758 769,09 грн. Вартість робіт по вказаному об`єкту Ужгородською міською радою не передана на баланс КП «Водоканал», відповідно не відображено бухгалтерією в складі вартості об`єкту основних засобів «каналізаційна мережа», що призвело до заниження в обліку підприємства вартості основних засобів на зазначену суму, чим порушено вимоги абз. 16 ч. 4 п. 14 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» П(С)БО 7, п. 49 розділу 8 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561, п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 та абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» від 16.07.1999 №966-ХІV. 
Відповідно до пп. 1 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організації за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, ремонту об`єктів комунального господарства та соціально культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах)
Отже, каналізаційна мережа населеного пункту, що перебуває на балансі позивача, створеного місцевою радою для її експлуатації, належить до комунальної власності територіальної громади, що підтверджується статутом підприємства. 
Висновки суду першої інстанції про те, що п. 9 вимоги стосується  необхідності неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 та інших законодавчих актів, що регулюють правовідносини у цій сфері, стороною позивача не оспорюється. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року  у справі № 260/8288/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено  16.09.25