П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/13471/24 
                                                  Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бошкова Юлія Миколаївна                                                             Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
03 листопада 2025 року                                                                                  м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1.                  Короткий зміст позовних вимог.
1.1          Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
1.2          В обґрунтування позовних вимог вказує, що ГУ ПФУ Пенсійного фонду України у Сумській області прийнято рішення, яким протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком. 
2.          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1           ОСОБА_2 04.04.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
2.2           11.04.2024 за результатами розгляду звернення позивача ГУ ПФУ у Сумській області прийняло рішення № 023830027911 про відмову у призначенні пенсії.
2.3          Зазначеним рішенням встановлено, що відповідно до наданих документів страховий стаж особи - 10 років 9 місяців 27 днів.
2.4          До страхового стажу не зараховані: період роботи з 05.07.1975 по 16.08.1975, оскільки період роботи перетинається з періодом навчання; період роботи з 16.07.1976 по 19.10.1985, оскільки наявне виправлення дати звільнення з роботи; період роботи з 01.01.1992 по 31.12.2003, оскільки з 1 січня 2023 року російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-1V "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року;  період роботи 2004 - 2015 роки, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу про сплату внесків.
2.5          Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася з позовом до суду.
3.                  Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1          Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року позов задоволено:
          - визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області № 023830027911 від 11.04.2024, яким відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком;
          - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.07.1975 по 16.08.1975, 05.07.1976 року по 19.10.1985 року, з 01.01.1992 року по 31.12.2003 року, з 2004 року по 28.06.2015 року;
          -  зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04.04.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
4.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1          Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на недотримання судом першої інстанції норм матеріального права, що на думку останнього призвело до неправильного вирішення питання.
4.2          Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1.                  Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1          Згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року – не менше 31 року.
1.2          Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. 
1.3          Частиною 1 ст. 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
1.4          Абзацом 2 ст. 56 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
1.5          Пунктом 2.4. Інструкції № 58 передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
1.6          Щодо неврахування періоду з 05.07.1975 по 16.08.1975, що перетинається з періодом навчання, колегія суддів звертає увагу, що згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 у період з 1972 по 1977 рік навчалась в Іркутському державному інституті. Водночас, при визначенні страхового стажу у розмірі 10 років, 9 місяців і 27 днів, управлінням Пенсійного фонду до страхового стажу не зараховано вказаний період. Однак, записами трудової книжки позивача підтверджується робота за тимчасовим трудовим договором, а відтак, період з 05.07.1975 по 16.08.1975, належить зарахувати до трудового стажу позивача.
1.7                  Як свідчать матеріали справи, до страхового стажу не зараховано період роботи з 16.07.1976 по 19.10.1985, оскільки наявне виправлення дати звільнення з роботи. Крім того, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про нарахування заробітку та сплату страхових внесків за період  роботи з 2004 по 2015 роки. 
1.8          Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року № 301 закріплено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
1.9          Згідно зі статтею 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.
1.10          Суд дає критичну оцінку таким доводам відповідача, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Це також підтверджує зарахування відповідачем інших періодів роботи позивача на підставі Трудових книжок, що стверджено матеріалами справи.
1.11          В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
1.12          Суд враховує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці та позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірні періоди, не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.
1.13          Стосовно позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.1992 по 31.12.2003, оскільки рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, колегія суддів зазначає наступне.
           1.14          Як свідчать матеріали справи, до страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи в рф з 01.01.1992 по 31.12.2003, оскільки, згідно з Законом України №2783-ІХ від 01.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» та Протоколом до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, Україна зупинила відносини з РФ щодо вказаних правовідносин. 
1.15          Суд дає критичну оцінку цій обставині, оскільки припинення участі рф в Угоді, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.
1.16          Колегія суддів враховує, що надані позивачем документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією рф припинено співробітництво з країною-агресором.
1.17          Своєю чергою, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, повинні враховуватися при встановленні права на пенсію і її обчисленні.
2.          Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1          Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2                  Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.