У х в а л а
14 жовтня 2025 року
м. Київ 
Справа № 522/212/24
Провадження № 61-9490ск25
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою Міністерства юстиції України (далі - скаржник)
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 червня 2025 року
у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватного підприємства «Альянс-С» (далі - ПП «Альянс-С»), Публічного акціонерного товариства «Еліт інвест проект» (далі - ПАТ «Еліт інвест проект») про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту і 
в с т а н о в и в :
1.           23 липня 2025 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 23167/0/220-25 від 23 липня 2025 року), у якій просив скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення позову про звільнення майна з-під арешту й ухвалити у цій частині нове - про відмову в задоволенні позову в означеній частині.
2.           За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
3.           Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, Верховний Суд вважає, що її слід залишити без руху.
(1) Щодо підстав касаційного оскарження
4.           За змістом пунктів 5 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) та клопотання особи, яка подає скаргу. 
4.1.       Скаржник підстави касаційного оскарження не конкретизував. Зазначив такою підставою відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). Однак не вказав, щодо застосування яких саме норм права відсутній висновок Верховного Суду.
4.2.       Крім того, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення вимоги про зняття арешту, проте це рішення повністю скасував апеляційний суд й ухвалив нове рішення. Тому потребує уточнення те, чи справді скаржник вимагає скасувати рішення суду першої інстанції у зазначеній частині.
(2) Щодо дотримання принципу рівності
5.           Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзаци перший і другий частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).
5.1.       У касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги (пункт 7 частини другої статті 392 ЦПК України). До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу (пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
5.2.       У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (абзаци перший і другий частини сьомої статті 43 ЦПК України).
5.3.       Скаржник додав до касаційної скарги описи до цінних листів, згідно з якими надіслав на адреси позивачки, ПП «Альянс-С» та ПАТ «Еліт інвест проект» копії касаційної скарги на 12 арк. Однак сформована скаржником у системі «Електронний суд» касаційна скарга з доданими до неї матеріалами складена на 30 арк. У Верховного Суду відсутні відомості, що скаржник надіслав усім іншим учасникам справи копії касаційної скарги з усіма доданими до неї матеріалами. Крім того, скаржник має пояснити, чому надіслав ПП «Альянс-С» та ПАТ «Еліт інвест проект» копії касаційної скарги поштою, а не до їхніх електронних кабінетів, які повинні бути зареєстрованими.
(3) Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору
6.           До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону(пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
6.1.       Скаржник у касаційній скарзі просив відстрочити сплату судового збору. Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.
6.2.       Скаржник зазначив, що він є органом державної влади з обмеженим фінансуванням за рахунок Державного бюджету України, а розрахунково-касове обслуговування відповідно до Бюджетного кодексу України здійснює Державна казначейська служба України та лише в межах відкритих асигнувань. Скаржник повідомив, що вживає заходи для сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».
6.3.       Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; 
або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 
або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
6.4.       З огляду на умови, необхідні для відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, з відповідним клопотанням відповідно до пункту 1 та 2 частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» може звертатися фізична особа (особа, яка діє в інтересах фізичної особи). Крім того, предмет позову у цій справі не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. З огляду на це у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.
(4) Щодо сплати судового збору
7.           Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).
7.1.       Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
7.2.       За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
7.3.       За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» із 1 січня 2024 року становив 3 028,00 грн.
7.4.       У січні 2024 року позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просила:
-                   скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О. В. від 9 листопада 2016 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні (реєстраційний номер 31787481) у частині накладення арешту на апартаменти № 510 площею 358,7 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - апартаменти);
-                   визнати за позивачкою право власності на апартаменти;
-                   скасувати їхній арешт.
Суд першої інстанції задовольнив вимоги про скасування арешту та визнання за позивачкою права власності на апартаменти. Апеляційний суд не погодився із цим рішенням, скасував його й ухвалив нове - про зняття арешту з апартаментів та відмову в задоволенні інших вимог. 
7.5.       Скаржник оскаржив судові рішення в частині задоволення вимоги про зняття арешту. Тому мав сплатити 3 028,00 грн х 0,4 х 200% = 2 422,40 грн судового збору.
Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;00015622; судовий збір, за скаргою Мін`юсту (Касаційний цивільний суд), справа № 522/212/24).
7.6.       Скаржник має надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом, а також докази надсилання копії цього документа усім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома-дев`ята статті 43 ЦПК України.
(5) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги
8.           В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). 
8.1.       Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
8.2.       Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
8.3.       Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.
8.4.       Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків із додатками скаржник повинен надіслати суду разом із доказами їхнього надсилання іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
1. Залишити без руху касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватного підприємства «Альянс-С», Публічного акціонерного товариства «Еліт інвест проект» про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту.
2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима