ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/28987/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 листопада 2025 року                                                                                 м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,
                                           за участю секретаря Михайлової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цехаве Протеїн» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення № 0054290704 від 20.07.2021, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 2 721 710 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 680 472 грн 50 коп.;
- податкове повідомлення-рішення № 00715060704 від 23.09.2021, яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 17 890 381 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2022 рішення суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду від 15 травня 2024 року касаційну скаргу  Головного управління Державної податкової служби у м. Києві задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2022 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0054290704 від 20.07.2021, яке винесено Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00715060704 від 23.09.2021, яке винесено Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Доводи апелянта мотивовані тим, що підстави для задоволення позовних вимог - відсутні, а відповідачем правомірно винесено спірні податкові повідомлення-рішення. Наголошено на тому, що судом не з`ясовано, яким саме чином спірні операції були виконані контрагентами з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів, понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності, не з`ясовано походження придбаного товару.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. 
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірне рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 25.05.2021 по 07.06.2021 ГУДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Цехаве Протеїн» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року.
Результати перевірки оформлено актом № 46466/26-15-07-04-01/43220301 від 14.06.2021, яким констатовано порушення вимог ст.ст. 185, 198, 200 ПК України в результаті чого: завищено суму бюджетного відшкодуванню податку на додану вартість на 2 721 710 грн.; завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду, на 18 068 603 грн.
На підставі таких висновків Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято: податкове повідомлення-рішення № 00542830704 від 20.07.2021, яким ТОВ «Цехаве Протеїн» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 18      068      603 грн; податкове повідомлення-рішення № 0054290704 від 20.07.2021, яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 2 721 710 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 680 472 грн 50 коп.
За результатами адміністративного оскарження державною податковою службою України прийнято рішення № 21568/6/99-00-0601-0506 від 21.02.2021, яким скасовано податкове повідомлення-рішення № 00542830704 від 20.07.2021 в частині взаємовідносин позивача з ТОВ «Аграрне Майбутнє».
За таких обставин, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 00715060704 від 23.09.2021 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 17 890 381 грн.
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема з того, що позивач не може нести відповідальність за можливе невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, що вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст.  2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)  пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України зазначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Відповідно до підпункту 199.1. статті 199 ПК України визначено, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
Як передбачено пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до абзаців 5, 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно з частиною 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт надання послуги особою, яка вказана в первинних документах, наданих платником податків. Водночас наявність формально складених первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку.
Якщо задекларована господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.
Таким чином, з метою дослідження фактичного руху активів у межах господарської діяльності необхідно встановити зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання послуг, специфіку предмету надання послуги, обсяги і зміст послуги, щодо зберігання майна, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій з надання послуг, щодо зберігання майна, та оцінювати такі докази кожний окремо та у їх сукупності, а також у сукупності з іншими доказами у справі.
За перевіряємий період позивач здійснював господарські правовідносини з ТОВ «Сатурн Агро», ТОВ «Схід-Агротрейд», ТОВ «Конект Інвест Сервіс», ІП «Драйфхолм Фармінг» та ТОВ «Ран Агромир».
За умовами договорів № ПА250920/6 від 25.09.2020 р., № ПА161120/1 від 16.11.2020 р., № ПА161120/2 від 16.11.2020 р., № ПА051120/1 від 05.11.2020 р., № ПА231120/1 від 23.11.2020 р., № ПА301020/2 від 30.10.2020 р. ТОВ «Сатурн Агро» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Цехаве Протеїн» сою, а останнє - прийняти та оплатити товар.
На підтверження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Сатурн Агро» позивачем надано наступні документи:
- Договора поставки від 06.11.2020 №ПА061120/2, від 05.11.2020 №ПА051120/1, від 16.11.2020 №ПА-161120/1, від 23.11.2020 №ПА231120/1, від 25.09.2020 №ПА250920/6, від 30.10.2020 №ПА301020/2;
- акти сировини акти-розрахунки форми №3XC-3;
- видаткові накладні від 30.11.2020 №148, №147, 146, від 29.11.2020 №139, від 29.11.2020 №136, №138;
- рахунки на оплату від 30.11.2020 №94, №93, №92, від 29.11.2020 №86, №83;
- товарно-транспортні накладні від 28.11.2020 №К235, №К237, №8, від 29.11.2020 №17;
- акти приймання сировини (продукці) за наявністю від 30.11.2020;
- податкові накладні від 02.10.2020 №3, від 03.10.2020 №4, від 04.10.2020 №5-№7, від 08.10.2020 №8, №9, від 09.10.2020 №10, від 31.10.2020 №33, від 01.11.2020 №36-№38 тощо;
- довіреності від 30.10.2020 №300, від 23.11.2020 №370, від 16.11.2020 №349, від 06.11.2020 №323, від 05.11.2020 №317.
Оплата за товар здійснювалась у безготівковій формі відповідно до виписок по рахунку №U083808050000000026003656017 з 01.10.2020 по 30.11.2020.
На підтверження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Схід-Агротрейд» (попередня назва ТОВ «Благодійний Союз») позивачем надано наступні документи:
- договори поставки від 20.10.2020 №ПА021020/1, від 30.09.2020 №ПА300920/1, від 02.11.2020 №ПА021120/4, від 23.11.220 №ПА231120/2, від 24.11.2020 №ПА241120/2, від 26.11.2020 №ПА261120/5;
- картка рахунку №631 за жовтень-листопад 2020 року;
- видаткові накладні від 07.10.2020 №775, від 06.10.2020 №771, від 05.10.2020 №770, від 03.10.2020 №761, від 02.10.2020 №760, від 02.10.2020 №759, від 01.10.2020 №756, від 01.10.2020 №757, від 30.11.2020 №988, від 30.11.2020 №992;
- товарно-транспортні накладні від 07.10.2020 №46113, від 06.10.2020 №461144, від 05.10.2020 №461102, від 03.10.2020 №461101, від 02.10.2020 №461146, №461147, від 29.09.2020 №461131, від 29.09.2020 №461142, від 29.11.2020 №482890, від 29.11.2020 №482812;
- акт приймання сировини за наявністю від 30.11.2020;
- податкові накладні від 01.10.20202 №3, №4, від 02.10.2020 №7, №6, від 03.10.2020 №5, від 05.10.2020 №14, від 06.10.2020 №15, від 05.10.2020 №2, від 25.11.2020 №37, від 29.11.2020 №79, від 25.11.2020 №41, №37, №36, від 28.11.2020 №75, від 29.11.2020 №78;
- довіреності від 23.11.2020 №372, від 02.10.2020 №254, від 30.09.2020 №253, від 02.11.2020 №305.
Оплата за товар здійснювалась у безготівковій формі відповідно до виписок по рахунку №U083808050000000026003656017 з 01.10.2020 по 30.11.2020. 
На підтверження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Конект Інвест Сервіс» позивачем надано наступні документи:
- договір поставки від 15.02.2021 №па150221/2;
- картка рахунку №631 за лютий-березень 2021 року;
- специфікація від 15.02.2021 до договору поставки від 15.02.2021 №па150221/2;
- угода про забезпечення безпечності сільськогосподарської продукції при поставці від торгівельної компанії від 15.02.2021;
- видаткові накладні від 28.02.2021 №КІ-0000031, №КІ-0000029, від 28.02.2021 №КІ-0000028, від 28.02.2021 №КІ-0000027, від 28.02.2021 №КІ-0000025, від 28.02.2021 №КІ-0000024, №КІ-0000032, від 28.02.2021 №КІ-0000033, від 28.02.2021 №КІ-0000030, від 28.02.2021 №КІ-0000026, від 27.02.2021 №КІ-0000023, від 25.02.2021 №КІ-0000018;          
- товарно-транспортні накладні від 28.02.2021 №467456, від 27.02.2021 №467455, №440700, від 27.02.2021 №440695, №440692, №440691, від 28.02.2021 №467460, від 27.02.2021 №440685, від 27.02.2021 №440699, №440693, №440689;
- акт приймання сировини (продукції) за наявністю від 23.03.2021;
- податкові накладні від 16.02.2021 №2-№4, від 17.02.2021 №5, від 20.02.2021 №6, №7, від 21.02.2021 №8, від 22.02.2021 №9, від 23.02.2021 №10, від 24.02.2021 №11-№13, від 25.02.2021 №14, від 25.02.2021 №15, від 25.02.2021 №16-18, від 27.02.2021 №19, від 28.02.2021 №20-№29, від 03.03.2021 №1-№3, від 04.03.2021 №4, від 07.03.2021 №5, від 11.03.2021 №6, від 11.03.2021 №7, від 12.03.2021 №11, від 12.03.2021 №12, від 13.03.2021 №13.
Оплата за товар здійснювалась у безготівковій формі відповідно до виписок по рахунку №U083808050000000026003656017 з 01.10.2020 по 30.11.2020.
Щодо підтверження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ІП «Драйфхолм Фармінг» надано наступні документи:
- договори поставки від 05.10.2020 №ПА051020/5, від 16.10.2020 №ПА161020/1, від 28.10.2020 №ПА281020/2, від 04.11.2020 №ПА041120/4, від 06.11.2020 №ПА061120/4, від 12.11.2020 №ПА-121120/4, від 18.11.2020 №ПА181120/5;
- картка рахунку №631 за жовтень-листопад 2020 року;
- видаткові накладні від 08.10.2020 №416, від 10.10.2020 №417, від 13.10.2020 №424, від 14.10.2020 №425, від 19.10.2020 №442, від 20.10.2020 №447, від 21.10.2020 №458, від 22.10.2020 №461;
- товарно-транспортні накладні від 07.10.2020 №1, №11, від 09.10.2020 №15, №12, №14, №3, від 12.10.2020 №14, №13, №22, від 13.10.2020 №16, від 16.10.2020 №18, від 19.10.2020 №7, №14, №13, від 20.10.2020 №23, №21, від 21.10.2020 №1;
- податкові накладні від 08.10.2020 №15, від 10.10.2020 №16, від 13.10.2020 №33, від 14.10.2020 №34, від 19.10.2020 №45, від 20.10.2020 №51, від 22.10.2020 №62, №69, від 29.10.2020 №88, від 30.10.2020 №100, від 01.11.2020 №2, від 02.11.2020 №4, від 04.11.2020 №13, від 06.11.2020 №20, від 03.11.2020 №12, від 06.11.2020 №22 тощо;
- довіреності від 28.10.2020 №296, від 18.11.2020 №365, від 12.11.2020 №342, від 09.11.2020 №328, від 06.11.2020 №373, від 04.11.2020 №316, від 16.10.2020 №271, від 06.10.2020 №264.
Оплата за товар відповідно до договорів поставки здійснювалась у безготівковій формі відповідно до виписок по рахунку № НОМЕР_1 з 01.10.2020 по 30.11.2020.
На підтверження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ІП «Драйфхолм Фармінг» позивачем надано наступні документи:
- договори поставки від 05.10.2020 №ПА051020/1, від 11.11.2020 №ПА111120/5, від 12.11.2020 №ПА121120/2, від 18.11.2020 №ПА181120/6, від 20.11.2020 №ПА201120/2;
- картка рахунку №631 за жовтень - листопад 2020 року;
- видаткові накладні від 06.10.2020 №170, від 12.11.2020 №196, від 13.11.2020 №198, від 14.11.2020 №201, від 20.11.2020 №204, від 21.11.2020 №205, від 24.11.2020 №209;
- товарно-транспортні накладні від 05.10.2020 №41412, від 11.11.2020 №75220, від 04.11.2020 №Н-02065, від 18.11.2020 №48412, від 19.11.2020 №860369, від 20.11.2020 №860398, №860399;
- податкові накладні від 08.10.2020 №15, від 10.10.2020 №16, від 13.10.2020 №33, від 14.10.2020 №34,від 19.10.2020 №51, від 21.10.2020 №61, від 22.10.2020 №62, від 22.10.2020 №69, від 29.10.2020 №88, від 30.10.2020 №100, від 01.11.2020 №2, від 02.11.2020 №4, від 04.11.2020 313, від 06.11.2020 №20, від 03.11.202 0№12, від 06.11.2020 №22, від 08.11.2020 №26-№27;
- довіреності від 11.11.2020 №338, від 18.11.2020 №366, від 12.11.2020 №340, від 05.10.2020 №260.
Оплата за товар здійснювалась у безготівковій формі відповідно до виписок по рахунку з 01.10.2020 по 30.11.2020.
На підтверження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ран Агромир» позивачем надано наступні документи:
- договори поставки від 05.10.2020 №ПА051020/1, від 11.11.2020 №ПА111120/5, від 12.11.2020 №ПА121120/2, від 18.11.2020 №ПА181120/6, від 20.11.2020 №ПА201120/2;
- картка рахунку №631 за жовтень-листопад 2020 року;
- видаткові накладні від 06.10.2020 №170, від 12.11.2020 №196, від 13.11.2020 №198, від 14.11.2020 №201, від 18.11.2020 №202, від 20.11.2020 №204, від 21.11.2020 №205, від 24.11.2020 №209;
- товарно-транспортні накладні від 05.10.2020 №41412, від 11.11.2020 №75220, від 04.11.2020 №Н-02065, від 18.11.2020 №48412, від 19.11.2020 №860369, від 20.11.2020 №860398, від 22.11.2020 №207;
- податкові накладні від 24.11.2020 №17, від 22.11.2020 №15, від 21.11.2020 №13, від 20.11.2020 №12, від 18.11.2020 №10, від 14.11.2020 №9, від 13.11.2020 №6, від 12.11.2020 №4, від 06.10.2020 №7;
- довіреності від 11.11.2020 №338, від 18.11.2020 №366, від 12.11.2020 №340, від 05.10.2020 №260.
Оплата за товар здійснювалась у безготівковій формі відповідно до виписок по рахунку з 01.10.2020 по 30.11.2020.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
При цьому підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону № 996-ХIV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції».
Аналогічний висновок наведено у постанові КАС ВС справа №320/5306/19 від 09 листопада 2022 року.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Колегія суддів погоджується з тим, що надані первинні документи дозволяють ідентифікувати господарські операції та осіб, які брали в них участь. Незначні дефекти первинного документа не спростовують зміст господарської операції.
Факт руху активу (грошових коштів) підтверджується банківськими виписками, які наявні у матеріалах справи. Відповідно до яких, Позивачем повною мірою здійснено оплату за товар.
У відповідності до вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 за №363 з наступними змінами і доповненнями - ці Правила визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників.
Ці Правила встановлюють, що товарно - транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
У матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні, які підтверджують рух товару.
В частині доводів апелянта про відсутність трудових ресурсів, основних засобів, технічної можливості здійснити господарські операції контрагентами, то Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема у постанові від 20.03.2018 у справі №804/939/16, де вказано, що податкова інформація, яка міститься в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів позивача стосовно ланцюгів постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, має виключно інформативний характер та не вважається належним доказом у розумінні процесуального законодавства.
Відповідно до висновку Великої палата Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3055/19, висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки фактично надані ТОВ «АТБ-маркет» до перевірки первинні документи не були проаналізовані в акті перевірки, а тому така інформація не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим і достовірним доказом у розумінні процесуального закону.
Така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як вірно вказано судом першої інстанції, у ТОВ «САТУРН-АГРО» працювало 8 працівників згідно до звіту ЄСВ, у ТОВ «СХІД-АГРОТРЕЙД» працювало 6 працівників згідно до звіту ЄСВ, у Іноземне підприємство «ДРАЙФХОЛМ ФАРМІНГ» працювало 13 працівників згідно до звіту ЄСВ, у ТОВ «РАН АГРОМИР» працювало 6 працівників згідно до звіту ЄСВ, у ТОВ «АГРАРНЕ МАЙБУТНЄ» працювало 9 працівників. Доказів того, що даної кількості працівників не достатньо для здійснення господарської діяльності, Відповідачем не наведено. Також, Відповідачем не надано доказів того, що до здійснення господарської діяльності контрагентами Позивача не залучалися інші суб`єкти господарювання та особо за цивільно-правовими договорами.
01.06.2013 Житомирська районна державна адміністрація Житомирської обласної ради прийняла розпорядження № 2012 «Про надання в оренду земельних ділянко для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «САТУРН АГРО» на території Василівської ради». 01.06.2013 року між Житомирською районною державною адміністрацією Житомирської області (орендодавець) та ТОВ «САТУРН АГРО» (орендар) укладено договір оренди земельних ділянок, відповідно до якого в оренду передається земельні ділянки кількості 99 паїв (135 земельних ділянок) загальною площею 432, 8673 га. Договір укладено на 10 років.
01.06.2013 між Житомирською районною державною адміністрацією Житомирської області (орендодавець) та ТОВ «САТУРН АГРО» (орендар) укладено договір оренди земельних ділянок, відповідно до якого в оренду передається земельні ділянки кількості 266 паїв (299 земельних ділянок) площею 408, 4722 га. Договір укладено на 10 років.
ТОВ «САТУРН АГРО» укладено договори суборенди земельних ділянок в Рівненській області Костопільського району, с. Дружнє, відповідно до договору суборенди земельних ділянок від 01 квітня 2013 року № 01/01-2020.
Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку ТОВ «СХІД-АГРОТРЕЙД» орендує земельні ділянки на територіях Овруцького району, Черняхівського району, Радомишильського району, Народицького району, Малинського району Житомирської області. Загальна кількість об`єктів ренди складає близько 1400 шт.
Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку ТОВ «ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО ІМЕНІ ІВАНА ЗАВАДИ» орендує земельні ділянки в розмірі 2238, 1476 га в різних областях України (Київська, Рівненська, Сумська, Харківська, Львівська) з яких: 1808, 9544 га - землі сільськогосподарського призначення, 299, 7843 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку ІП «ДРАЙФХОЛМ ФАРМІНГ» використовує у власній господарській діяльності на праві оренди земельні ділянки, які знаходилися на територіях Херсонської (820, 165 га), Хмельницької (36, 7006 га), Житомирської ( 37, 056 га) областей.
Також слід зазначити, що ГУ ДПС у Житомирській області за результатами зустрічної звірки підтверджено наявність у ТОВ «АГРАРНЕ МАЙБУТНЄ» земельних ділянок в кількості 2500, 8 га на території Рівненської області, а також наявність ангару, загальної площею 536, 6 м. кв. 
Таким чином, судом встановлено наявність працівників та основних засобів для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до загальної практики Верховного Суду (постанови КАС від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15) чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагентів позивача матеріальних і трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання такими платниками господарських операцій і не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, позаяк залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умови укладання відповідних договорів.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, що свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято протиправно, а висновки контролюючого органу не можуть бути належним обґрунтуванням та підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення податкового законодавства.
В контексті викладеного, колегія суддів погоджується з тим, що прийняті рішення є протиправними та правомірно скасовані судом першої інстанції.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я.М. Василенко

 О.М. Ганечко

Повний текст постанови складено 20.11.2025.