УХВАЛА

10 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №440/13425/24
адміністративне провадження № К/990/2347/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В., Желєзного І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 вересня 2025 року у справі №440/13425/24 за позовом ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Полтави про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
05 вересня 2025 року Верховний Суд ухвалив постанову у справі №440/13425/24, якою задовольнив частково касаційну скаргу ОСОБА_1 , змінив ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року в частині мотивів, виклавши їх у редакції цієї постанови, в іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року залишив без змін.
08 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 вересня 2025 року.
У заяві ОСОБА_1 зазначає, що йому не зрозуміло: 
1. Які саме мотиви судів першої та апеляційної інстанцій визнано помилковими? 
2. У чому полягає правова природа цієї помилки? 
3. Чому визнання помилковості мотивів не вплинуло на резолютивну частину постанови?
Крім того, у постанові зазначено: «За сталою судовою практикою строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів...».
Заявнику не зрозуміло: 
4. На підставі якої норми права визначено, що строк звернення до адміністративного суду починається після виникнення спору, а не після дня, коли він дізнався про порушення права або повинен був дізнатися про порушення?
Також у постанові зазначено: «День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав...».
Заявнику не зрозуміло: 
5. Чи ототожнює суд поняття «дізнання про порушення права» з «дізнанням про дію, яка спричинила порушення»? Якщо так - на підставі якої норми права
На дату звернення ОСОБА_1 із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 вересня 2025 року справа №440/13425/25 перебувала у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, а тому немає необхідності витребовувати цю справу з суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2025 року заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Розглянувши подану позивачем заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 вересня 2025 року, Суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що (1) роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення, (2) роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження», тобто судове рішення, яким спір вирішено по суті.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин. При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню й без такого роз`яснення його важко виконати або існує значна ймовірність неправильного його виконання.
У той же час постановою Верховного Суду від 05 вересня 2025 року, щодо якої подано заяву про роз`яснення, змінено ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року. Вказаними судовими актами причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнано неповажними, відмовлено у поновленні строку звернення до суду, встановлено неусунення позивачем недоліків позовної заяви та повернуто позовну заяву.
Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню.
При цьому Верховний Суд звертає увагу, що механізм, визначений статтею 254 КАС України, покликаний забезпечити можливість належного виконання судового рішення та не поширюється на випадки, коли учасник справи не розуміє, наприклад, мотивів прийняття судового рішення, або коли рішення не є остаточним.
З огляду на викладене, постанова Верховного Суду від 05 вересня 2025 року у цій справі не може бути об`єктом роз`яснення у розумінні процесуального закону.
Ураховуючи наведене та виходячи з положень статті 254 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 248, 254 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 05 вересня 2025 року у справі №440/13425/24 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач судді 	А.Г. Загороднюк М.В. Білак І.В. Желєзний