ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 листопада 2025 року
м. Київ
Справа № 607/17534/23
Провадження № 51-1728 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої  судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
захисника (відеоконференція)                                    ОСОБА_6 , 
засудженого (відеоконференція)                               ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2025 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023211040001616 за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тернополя, мешканця   АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області вироком від 21 січня 2025 року визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Згідно з вироком  ОСОБА_7 незаконно придбав два полімерні пакетики із порошкоподібною речовиною світло-коричневого кольору, що містить PVP, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, й зберігав їх за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 з метою збуту.
07 липня 2023 року у період часу з 13:35 по 13:45 під час огляду місця події у будинку АДРЕСА_1 працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено добровільно надані ним два полімерні пакети на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить PVP, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 5,3287 грама й 1,48441 грама, які ОСОБА_7 зберігав за місцем свого проживання з метою збуту.
Крім цього ОСОБА_7 незаконно придбав згорток, обмотаний клейкою стрічкою білого кольору, в якому містився прозорий пакет на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, який почав зберігати з метою збуту.
06 липня 2023 року, перебуваючи по вул. Торговиця, 38 у м. Тернополі, ОСОБА_7 незаконно збув шляхом залишення під килимом на сходинці один згорток, обмотаний клейкою стрічкою білого кольору, в якому містився прозорий пакет на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить PVP, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,3961 грама. 
Також ОСОБА_7 повторно незаконно придбав полімерний пакет на застібку та п`ять згортків обмотаних клейкою стрічкою білого кольору, в яких містилися пакетики на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить PVP, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які зберігав при собі з метою збуту.
07 липня 2023 року близько 10:05 працівниками УГТП в Тернопільській області ДПП по вул. Князя Острозького, 42 у м. Тернополі було виявлено ОСОБА_7 , який у цей момент зберігав при собі так звані «закладки» із психотропними речовинами. 
У період часу з 11:54 по 12:18 під час огляду місця події по вул. Князя Острозького, 40 у м. Тернополі працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено п`ять згортків обмотаних клейкою стрічкою білого кольору, в яких містилися пакетики на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP загальною масою в перерахунку на діючу речовину 1,0571 грама, які ОСОБА_7 зберігав при собі з метою збуту. 
Після цього 07 липня 2023 року у період часу з 19:47 по 19:54 у кімнаті для проведення слідчих дій № 1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, що на бульварі Тараса Шевченка, 10 у м. Тернополі, працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено полімерний пакет на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить PVP загальною масою в перерахунку па діючу речовину 0,4920 грама, які ОСОБА_7 зберігав при собі з метою збуту. 
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 02 квітня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишив без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить оскаржувані вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування своїх вимог засуджений вважає, що досліджені судами докази не доводять його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.
Засуджений припускає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні журнали судових засідань або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Також вказує, що суд розглянув справу за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату і час судового засідання.
Вказує, що фактично він був затриманий працівниками поліції, які провели його особистий обшук, вилучили телефон, а вже потім оформили ці дії протоколом огляду місця події. Тому засуджений вважає протокол огляду місця події та всі похідні від нього докази недопустимими.
Крім цього ОСОБА_7 посилається на те, що він фактично був затриманий працівниками поліції, що підтвердив апеляційний суд, однак протоколу затримання оформлено не було, права йому роз`яснені не були, зокрема і право на захист, тому огляд місця події проведено з істотним порушенням вимог КПК України, що має наслідком визнання отриманого доказу недопустимим.
Засуджений стверджує, що він не збував наркотичних засобів, а придбавав їх для власного вживання й на прохання ОСОБА_8 для нього, оскільки у останнього не було сучасного мобільного телефону, щоб придбати самостійно.
Апеляційний суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги засудженого, повторно не дослідив обставини кримінального провадження, тому засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу апеляційного суду незаконною.
Позиції учасників судового провадження
Захисник та засуджений підтримали подану касаційну скаргу. 
Прокурор заперечувала проти задоволення касаційної скарги засудженого.
Іншим учасникам судового провадження надсилалося повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 433 КПК України  суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали, зокрема, зазначається короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення, мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Усі доводи, що містяться в апеляційних скаргах, мають бути проаналізовані з урахуванням наявних у справі доказів з тим, щоб жоден з них не залишився нерозглянутим. 
Цих законодавчих вимог апеляційний суд не дотримався.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за обставин, викладених у вироку.
На підтвердження винуватості засудженого суд послався, крім іншого, на протокол огляду місця події від 07 липня 2023 року, у якому зафіксовано огляд ділянки місцевості по вул. Князя Острозького, 40 в м. Тернополі за участі ОСОБА_7 , під час якого з землі було вилучено психотропні речовини (згортки) й було вилучено мобільний телефон у ОСОБА_7 . 
Не погоджуючись з таким рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій зазначав про недопустимість як доказу вказаного вище протоколу огляду місця події і всіх похідних від нього доказів, оскільки фактично на момент огляду він був затриманий, було проведено його особистий обшук, вилучено його мобільний телефон, однак таке затримання не було зафіксоване у процесуальний спосіб. Зазначав, що йому не було роз`яснено його права як затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, не повідомлено про можливість не свідчити проти себе й не надано захисника.
Спростовуючи доводи апеляційної скарги щодо недопустимості як доказу указаного вище протоколу огляду місця події від 07 липня 2023 року, у якому зафіксовано огляд місцевості по вул. Князя Острозького, 40 в м. Тернополі, апеляційний суд погодився з доводами ОСОБА_7 про те, що він фактично був затриманий.
Зокрема, в ухвалі апеляційного суду чітко зазначено, що судом встановлено, що ОСОБА_7 07.07.2023 року близько 10 год. 05 хв. був затриманий працівниками патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП. При цьому у ОСОБА_7 були виявлені білі згортки, які він витягнув з кишені куртки та викинув на траву.
З огляду на це без належної оцінки апеляційного суду залишилась наявна в матеріалах провадження постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.10.2023, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, 185 КУпАП, відносно ОСОБА_7 було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Таким чином, залишилась невмотивованою позиція апеляційного суду про те, з огляду на які положення чинного законодавства ОСОБА_7 07.07.2023 року, близько 10:05, був затриманий працівниками патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , й чому таке затримання судом вбачається законним. 
Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було внесено до ЄРДР 07.07.2023 об 11 годині 35 хвилин з формулюванням «07.07.2023 близько 10.05 працівником УПП ДПП в Тернопільській області               ОСОБА_9 по вул. Князя Острозького, 42 в м. Тернополі виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту особливо небезпечні психотропні речовини» (т. 1 а. с. 58).
В межах досудового розслідування цього кримінального провадження в період з 11:54 до 12:18 07.07.2023 за участі ОСОБА_7 було проведено огляд місця події по вул. Князя Острозького, 40 в м. Тернополі. 
Зі змісту протоколу огляду місця події вбачається, що ОСОБА_7 вказаний у ньому як свідок, хоча самим судом встановлено, що фактично він був затриманий цього ж дня ще з 10:05 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, й при цьому під час огляду місця події у нього було вилучено мобільний телефон, що відображено у протоколі (т. 1 а. с. 66-71).
При цьому протокол затримання особи від 07.07.2023, який наявний в матеріалах провадження (т. 2, а.с. 18-23), був складений 07.07.2023 в період з 16:36 по 16:50. У самому протоколі зазначено час фактичного затримання ОСОБА_7 , а саме 07.07.2023 о 13:45 по вул. Центральній, 11 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області старшим слідчим відділу ТРУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 . 
Таким чином, за змістом ухвали апеляційного суду у хронологічному порядку було встановлено, що ОСОБА_7 фактично був затриманий о 10:05 07.07.2023. 
Далі з його участю як свідка проводили слідчу дію - огляд місця події (далі - ОМП) з 11:54 до 12:18 цього дня з вилученням на місці кількох згортків з певною речовиною й з вилученням у ОСОБА_7 його мобільного телефону (т. 1 а.с. 66-70).
Надалі, як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, будучи фактично затриманим, ОСОБА_7 повідомив представникам правоохоронного органу на їх запитання про наявність у нього за місцем його проживання інших речовин, придбання, зберігання яких з метою збуту повторно також було надалі інкриміновано йому після їх вилучення за місцем проживання ОСОБА_7 в ході окремого огляду місця події, який відбувся цього дня 07.07.2023 з 13:35 по 13:45               (т. 1 а.с. 178-183). 
Ще далі, як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, саме з указаного вище вилученого в ході першого ОМП телефону правоохоронні органи взяли інформацію про «закладку» певної речовини, придбання, зберігання та збут якої повторно в подальшому було також інкриміновано ОСОБА_7 після вилучення цієї «закладки» в ході окремого огляду місця події, який відбувся 07.07.2023 з 14:50 по 15:00 (т. 1 а.с. 155).  
Далі 07.07.2023 з 16:36 по 16:50 відбулося оформлення затримання ОСОБА_7 у порядку положень ст. 208 КПК України з роз`ясненням його прав (т. 2 а.с. 18-23). При цьому у протоколі затримання зазначено, що ОСОБА_12 був фактично затриманий 07.07.2023 о 13:45. 
Й потім 07.07.2023 близько 18:30 в кімнаті слідчих дій № 1 згідно з рапортом працівника поліції у нього при собі було виявлено ще один згорток з певною речовиною, яка була у нього вилучена також окремим протоколом огляду місця події, який проводився 07.07.2023 з 19:47 по 19:54 (т.1 а.с. 222, 223-227). 
З огляду на це апеляційним судом не вмотивовано належним чином власну позицію стосовно законності підстави фактичного затримання ОСОБА_7 07.07.2023 року у період 10:05 до 13:45 (час фактичного затримання згідно з протоколом затримання у порядку положень ст. 208 КПК України). 
У зв`язку з цим також апеляційним судом не висловлено власної позиції стосовно допустимості доказів, отриманих у результаті проведення кожного з указаних вище чотирьох оглядів місця події (особливо хронологічно перших двох), а також з урахуванням того, що другий та третій ОМП були (чи могли бути) проведені за наслідками отримання в ході першого ОМП з вилученого у ОСОБА_7 мобільного телефону або ж надалі від самого ОСОБА_7 інформації, яку він надавав, будучи фактично затриманим.
Крім цього, в ухвалі апеляційного суду не вказано мотивів, з яких колегія суддів апеляційного суду погодилася чи не погодилася з позицією місцевого суду, яка була зазначена в оскарженому вироку про те, що з огляду на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані "внаслідок" такого порушення.       
Також колегія суддів касаційного суду вбачає необхідним звернути увагу на таке.
Відповідно до обвинувального акта та змісту вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 засуджено, крім іншого, за те, що у період часу з 11:54 по 12:18 під час огляду місця події по вул. Князя Острозького, 40 у м. Тернополі працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено п`ять згортків обмотаних клейкою стрічкою білого кольору, в яких містилися пакетики на застібку із порошкоподібною речовиною, що містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP.
Разом з цим, зі змісту викладених у вироку доказів, а також зі змісту самого відповідного протоколу ОМП, вбачається, що п`ять згортків в ході першого ОМП були виявлені та вилучені не у ОСОБА_7 , а на земельній ділянці, вкритій рослинними насадженнями по вул. Князя Острозького, 40 в м. Тернополі. Ці суперечності у вироку суду першої інстанції також залишились без оцінки апеляційного суду.
Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що апеляційний суд вимоги ст. 419 КПК України за результатами розгляду апеляційної скарги засудженого в повному обсязі не виконав, обґрунтованих відповідей на всі доводи апеляційної скарги не дав, що є істотним порушенням вимог КПК України, яке могло перешкодити ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, в тому числі й щодо правильного застосування закону про кримінальну відповідальність.
За таких обставин оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі положень п. п.  1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. 
Під час апеляційного перегляду потрібно усунути зазначені порушення й ухвалити рішення, яке відповідатиме положенням статей 370, 419 КПК України.
Крім цього, беручи до уваги, що ухвала апеляційного суду скасовується з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, й відповідно вирок суду першої інстанції стає таким, що не набрав законної сили, колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним з метою запобігання ризику переховування ОСОБА_7 від суду, враховуючи особливості касаційного розгляду, передбачені главою 32 КПК України, обрати  ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Тому, керуючись положеннями статей 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрати обвинуваченому  ОСОБА_7  запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10 січня 2026 року включно.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення,                                            є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                       
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                              ОСОБА_3