УХВАЛА
03 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 698/696/22
провадження № 51-4181 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 липня 2025 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив: 
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Проте наведених положень процесуального закону прокурором не дотримано.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Заперечуючи законність ухвали апеляційного суду, прокурор вказує на неналежне вмотивування та обґрунтування апеляційним судом свого рішення, неналежну оцінку доказів наданих стороною обвинувачення, залишення поза увагою окремих доказів та фактів, недотримання апеляційним судом загальних засад кримінального провадження, щодо об`єктивності та неупередженості, однак, не зазначає, яких саме істотних порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412, 419 КПК, не вказує та не конкретизує, які саме докази не були досліджені місцевим судом, що обумовлювало необхідність їх дослідження апеляційним судом, однак такого здійснено не було, дослідження яких мало суттєве значення для вирішення справи по суті. Не обґрунтовує свої доводи в частині необ`єктивності та упередженості суду, з огляду на передбачений законодавцем процесуальний механізм вирішення цього питання. Не вказує, яким саме доводам його апеляційної скарги не була надана оцінка суду апеляційної інстанції, відсутність якої свідчить про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що має наслідком скасування судового рішення.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
На усунення недоліків, прокурору слід подати нову касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 липня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3