УХВАЛА
23 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 761/14520/23
провадження № 61-11014ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В.,
розглянув клопотання Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про визнання незаконним та скасування наказу в частині призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (далі - ДК «Укрспецекспорт»), в якому просив:
визнати незаконним та скасувати наказ ДК «Укрспецекспорт» від 27 квітня 2022 року № 39к в частині призупинення з ним дії трудового договору;
відновити з 28 квітня 2022 року дію трудового договору, укладеного 
з ДК «Укрспецекспорт»;
стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу 
з 28 квітня 2022 року (дати призупинення дії трудового договору) до 06 лютого 2023 року (день звільнення з роботи) в розмірі 505 890 грн, з утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів;
визнати незаконним та скасувати наказ ДК «Укрспецекспорт» від 03 лютого 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;
поновити ОСОБА_1 на роботі в ДК «Укрспецекспорт» на посаді головного спеціаліста відділу реалізації контрактів № 2 Регіонального управління № 3 
з 06 лютого 2023 року;
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи 
з 06 лютого 2023 року до дня поновлення на роботі;
стягнути моральну шкоду в розмірі 15 000 грн;
рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання.
Шевченківський районний суд міста Києва рішенням від 29 січня 2025 року позов ОСОБА_1 залишив без задоволення.
Шевченківський районний суд міста Києва додатковим рішенням від 08 квітня 2025 року заяву ДК «Укрспецекспорт» задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ДК «Укрспецекспорт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
У решті вимог заяви відмовив.
Не погодившись з рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 
від 29 січня 2025 року та додатковим рішенням цього ж суду від 08 квітня 
2025 року, ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд постановою від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року задовольнив частково.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року задовольнив.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 08 квітня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав незаконним та скасував наказ ДК «Укрспецекспорт» від 27 квітня 
2022 року № 39к «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .
Відновив з 28 квітня 2022 року дію трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ДК «Укрспецекспорт».
Стягнув з ДК «Укрспецекспорт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток внаслідок вимушеного прогулу за час призупинення дії трудового договору за період з 28 квітня 2022 року до 06 лютого 2023 року в розмірі 489 027 грн, 
з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків 
і зборів.
Визнав незаконним та скасував наказ ДК «Укрспецекспорт» від 03 лютого 
2023 року № 107-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновив ОСОБА_1 з 06 лютого 2023 року на роботі у ДК «Укрспецекспорт» на посаді головного спеціаліста відділу реалізації контрактів № 2 Регіонального управління № 3.
Стягнув з ДК «Укрспецекспорт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 598 361,16 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.
Стягнув з ДК «Укрспецекспорт» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув з ДК «Укрспецекспорт» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8 052 грн.
Стягнув з ДК «Укрспецекспорт» у дохід держави судовий збір в сумі 33 100 грн.
У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ДК «Укрспецекспорт» на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року, в якій містилося клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
01 жовтня 2025 року (передано за вх. № 30213/0/220-25 від 02.10.2025) до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від ДК «Укрспецекспорт» надійшло друге клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Верховний Суд ухвалою від 07 жовтня 2025 року відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував з Шевченківського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 761/14520/23.
Відмовив у задоволенні клопотань ДК «Укрспецекспорт»про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
06 жовтня 2025 року (передано за вх. № 30641/0/220-25 від 07.10.2025) до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від ДК «Укрспецекспорт» надійшло третє клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що Київський апеляційний суд постановою 
від 29 липня 2025 року, зокрема стягнув з ДК «Укрспецекспорт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток внаслідок вимушеного прогулу за час призупинення дії трудового договору за період з 28 квітня 2022 року 
до 06 лютого 2023 року в розмірі 489 027 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 598 361,16 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів 
(489 027 грн + 598 361,16 грн = 1 087 388,16 грн).
Так, відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
Заявник, посилаючись на частину другу статті 445 ЦПК України, зазначає, що у разі повного або часткового скасування судового рішення у цій справі поворот його виконання в частині стягнутої з відповідача грошової суми буде неможливим.
Отже, стягнення з ДК «Укрспецекспорт» на користь ОСОБА_1  середнього заробітку за час вимушеного прогулу у такому великому розмірі 
(1 087 388,16 грн) і у випадку задоволення касаційної скарги призведе до втрат відповідача внаслідок неможливості повороту виконання судового рішення, що матиме негативні наслідки для останнього з урахуванням сфери його діяльності, оскільки ДК «Укрспецекспорт» виконує критично важливі завдання для зміцнення обороноздатності держави, для чого їй необхідні фінансові ресурси, а не арешт рахунків, майна, списання коштів у примусовому порядку.
Також заявник вказує, що у випадку відмови судом касаційної інстанції у зупиненні виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року ДК «Укрспецекспорт» втратить значну суму власних обігових коштів (1 087 388,16грн), що призведе до зменшення її фінансової спроможності виконувати окремі державні замовлення за власні обігові кошти, оскільки оплата державних замовлень загалом здійснюються на умовах після поставки продукції оборонного призначення. Крім того, незадоволення клопотання відповідача про зупинення виконання оскаржуваної постанови неминуче призведе до ініціювання позивачем виконавчого провадження щодо примусового стягнення з відповідача коштів, визначених у вказаній постанові апеляційного суду, та подальше стягнення цих коштів у примусовому порядку.
Разом з тим, з огляду на зміст судової повістки-повідомлення Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2025 року, позивач ОСОБА_1 вживає заходи щодо внесення виправлень у виконавчі документи, тобто існує реальна загроза примусового виконання оскаржуваного судового рішення. При цьому, ініціювання позивачем виконавчого провадження щодо примусового стягнення з відповідача вказаної суми коштів неминуче призведе до стягнення з відповідача ще й виконавчого збору в розмірі 10 % від сум стягнення, що за присудженої апеляційним судом суми становить майже 110 000 грн, що значно збільшить витрати ДК «Укрспецекспорт» та створить додаткові негативні наслідки у питанні виконання останнім поставлених перед ним надважливих та критично нагальних питань в сфері безпеки та оборони держави.
З огляду на необхідність забезпечення балансу інтересів сторін та юридичні наслідки, які можуть настати в результаті виконання оскаржуваного судового рішення у даній справі, ДК «Укрспецекспорт» вважає, що існують належні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду 
у касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
У статті 18 ЦПК України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Зважаючи на завдання та основні засади цивільного судочинства, які визначені частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі.
Верховний Суд звертає увагу, що клопотання / заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року відсутні, оскільки заявник не навів достатньо обґрунтованих аргументів та не надав належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, а доводи клопотання зводяться лише до ймовірності відкриття виконавчого провадження та загрози примусового виконання рішення, зокрема зменшення фінансових ресурсів у разі його примусового виконання.
Отже, у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року необхідно відмовити.
Керуючись статтями 260, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк