П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  678/108/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
10 листопада 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті у Хмельницькій області про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив скасувати постанову від 30.12.2024 №ПШ 133617.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2025 позов задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 30.12.2024 №ПШ 133617.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) в Хмельницькій області 10.12.2024 проведена рейдова перевірка, а саме був зупинений транспортний засіб Mercedes-Benz, Atego 1218L, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював перевезення вантажу згідно з ТТН №188 від 06.12.2024.
На момент проведення перевірки було встановлено відсутність роздруківки даних роботи та відпочинку водія за 05.12.2024 з 10 год. 15 хв. по 9 год. 15 хв. 06.12.2024, за 08.12.2024 з 10 год. 10 хв. по 9 год. 30 хв. 10.12.2024, або бланка підтвердження діяльності водія за ці періоди.
У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, державним інспектором було складено акт №111629 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.12.2024.
Зокрема, в акті зафіксовано, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 (згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу), фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (згідно з товарно-транспортною накладною).
Водій зі змістом акту №111629 ознайомлений.
За результатом розгляду акту №111629 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.12.2024, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 1336170 від 30.12.2024 року за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.
Позивач, вважаючи постанову № ПШ 1336170 від 30.12.2024 протиправною, звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Частиною першою статті 34 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Відповідно до статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, перелік документів, наведений у статті 48 Закону № 2344-III не є вичерпним.
Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №40). Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (п. 1.3 Положення №340).
Пунктом 6.1 Положення №340 визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Відтак законодавством визначено обов`язковість обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон тахографами, а у випадку відсутності тахографа водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон повинен мати індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування і є іншим способом контролю водіїв.
У свою чергу, непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону № 2344-III документів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.
При цьому Законом № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.
Так, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно матеріалів справи перевізником в цьому випадку є не позивач, а фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , що підтверджується ТТН від 06.12.2024 №188 та зафіксовано в акті перевірки.
Натомість, при розгляді справи про порушення Відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті не було встановлено винну особу, оскільки штраф накладено на іншу особу, а саме на позивача.
При цьому суд враховує, що в акті перевірки працівниками відповідача зафіксовано факт того, що перевізником відповідно до ТТН є фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , а не позивач, а відповідачем ТТН №188 від 06.12.2024 оформлена на автомобіль VOLVO АВ4191D, а не Mercedes-Benz НОМЕР_1 .
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова №133580 від 24.12.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.
Крім того подібні висновки в аналогічних правовідносинах були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 14.08.2025 у справі 678/107/25.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Боровицький О. А.