ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 р.	Справа № 440/8617/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 14.10.24 року по справі № 440/8617/24
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області                    
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області  щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_3 декларації про відмову від іноземного громадянства, викладену в листі № 5301.14-4690/53.2-24 від 14.06.2024; 
- зобов`язати відповідача прийняти подану 06.06.2023 ОСОБА_3 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації та видати їй паспорт громадянина України.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 440/8617/24 скасовано. Закрито провадження у справі № 440/8617/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Верховного Суду від 15.10.2025, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року скасовано, а справу № 440/8617/24 направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю Бегунца А.О.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду 05.11.2025 прийнято до свого провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі №440/8617/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
Так, відповідно до вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 щодо необгрунтованості рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що позивач на момент звернення до міграційної служби, мала об`єктивні причини неможливості виходу з громадянства рф, оскільки з початком військової агресії рф, розірванням дипломатичних відносин тощо, норми законодавства України не адаптовані до існуючих правовідносин в суспільстві, в результаті чого позивач опинилась в ситуації правової невизначеності. Вказує, що позивач не мала іншого виходу, аніж звернутись до відповідача із декларацією про відмову від іноземного громадянства та відповідно, мала право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства рф наразі не є можливим.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем зазначено, що в супровідному листі направленому разом з документом під назвою "декларація" ОСОБА_3 просила прийняти декларацію про вихід із громадянства рф, як єдиний можливий документ, що підтверджує її намір ніколи не користуватися ним. Однак, на теперійшій час законодавцем установлена форма документу під назвою "декларація про відмову від іноземного громадянства", який має відповідати зразку (форма 45), затвердженому наказом МВС України № 715 і іншого способу оформити такий документ законодавством не передбачено. Отже, направлення іноземцем будь-яких документів, оформлених в інший спосіб, аніж за формою 45, звільняє орган ДМС від обов`язку приймати ці документи в якості декларації про відмову від іноземного громадянства, що також відповідає правовій позиції Верховного суду у справах №440/9268/23, 440/14326/23 та №280/1155/23.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.08.2021 подала до УДМС у Полтавській області заяву 5316-000012239 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України", до якої, зокрема, подала зобов`язання 5316-000000948 припинити іноземне громадянство.
03.12.2021 УДМС у Полтавській області прийнято рішення про набуття ОСОБА_3 громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" та видана довідка № 5316-000004195 про реєстрацію особи громадянином України від 03.12.2021.  
22.07.2022 ОСОБА_3 видане тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 , терміном дії до 03.12.2023.
Позивач звернулася до Кременчуцького відділу ДМС УДМС у Полтавській області з листом до декларації про відмовлення від громадянства російської федерації від 06.06.2023, в якому зазначила, що вона відмовляється від іноземного громадянства російської федерації, у зв`язку із тим, що існують незалежні від неї причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства російської федерації, а саме: отримавши ТПГУ серії № OT 030577, дата видачі 22.07.2022, вона не має об`єктивної можливості ані подати заяву до консульства росії про вихід із громадянства, ані отримати таку довідку. Також просила прийняти декларацію на вихід з громадянства росії як єдиний можливий зараз документ та вважати подану нею декларацію повноцінним виходом з громадянства російської федерації, оскільки іншої можливості відмовитися від нього у неї наразі фізично немає, а також просила надати їй паспорт громадянина України.
До вказаного листа  позивачем додано декларацію від 06.06.2023, в якій задекларовано зобов`язання повернути закордонний паспорт громадянина російської федерації у її державні органи при першій фізичній нагоді, не користуватися правами громадянина російської федерації та не виконувати обов`язків, передбачених для громадян цієї держави її законодавством.
За результатами розгляду  вищевказаного звернення  позивача,  листом Автозаводського відділу у місті Кременчуці УМДС у Полтавській області від 09.06.2023 повідомлено, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. 03.12.2021  УДМС у Полтавській області прийнято рішення про набуття ОСОБА_3 громадянства України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 та отримано тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії з 22.07.2022 по 03.12.2023. Згідно  із ч. 5 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянином України. Законом України "Про громадянство України" визначено вичерпний перелік документів про вихід з громадянства іноземної держави. Декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав. Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припинені громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держав процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури. В наданій нею декларації про відмову від іноземного громадянства зазначено, що існують незалежні причини неотримання документа про припинення громадянства, але не надано жодного підтверджуючого документа щодо звернення до уповноважених органів держави її громадянської належності про прийняття клопотання про припинення громадянства. Зазначений факт не дає можливості подати декларацію. Таким чином, повертається декларація, як така що не відповідає чинному законодавству України.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 у справі №440/9268/23, що набрало законної сили 06.06.2024, визнано протиправною відмову УДМС у Полтавській області у прийнятті у Ні Н.А. декларації про відмову від іноземного громадянства від 06.06.2023; зобов`язано УДМС у Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_3 щодо прийому декларації про відмову від іноземного громадянства від 06.06.2023, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.
На виконання вказаного рішення, 14.06.2024 відповідач повторно розглянув звернення ОСОБА_3 від 06.06.2023 (супровідний лист з викладенням обставин, що унеможливлюють для неї виконання взятого зобов`язання по виходу з громадянства російської федерації з доданою Декларацією про відмову від громадянства російської федерації) та повідомив позивача в листі №5301.14-4690/53.2-24 від 14.06.2024 про прийняття рішення про відмову у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства від 06.06.2023.
Не погоджуючись із вищевказаними діями відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом. 
Відмовляючи  у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідач при розгляді декларації про відмову від іноземного громадянства діяв у спосіб передбачений чинним законодавством. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Статтею 4 Конституції України установлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III "Про громадянство України" .
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про громадянство України" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянство України-правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства – невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури; (абзац 13); декларація про відмову від іноземного громадянства – документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 16); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України або який в установленому законодавством України порядку проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт якого припинено (розірвано), та звільнений з військової служби з підстав, передбачених підпунктами "а", "б" пунктів 1 - 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 22); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка має визначні заслуги перед Україною або прийняття якої до громадянства України становить державний інтерес для України, – документ, у якому іноземець, який має визначні заслуги перед Україною або прийняття якого до громадянства України становить державний інтерес для України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 23); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджена державною нагородою України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджений державною нагородою України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 24).
Порядок набуття громадянства України визначений розділом ІІ Закону України "Про громадянство України", а підстави набуття громадянства України установлені статтею 6 Закону України "Про громадянство України", якою, зокрема, передбачено, що громадянство України набувається за територіальним походженням (пункт 2 частини першої статті 6 Закону). 
Умови набуття громадянства України за територіальним походженням установлені статтею 8 Закону України "Про громадянство України".
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подав заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
Іноземці, зазначені в частинах першій – третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (частина п`ята статті 8 Закону України "Про громадянство України").
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.
Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України установлений розділом IV Порядку №215, зокрема, пунктом 92 якого передбачено, що територіальні органи ДМС України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
За правилами абзацу 11 пункту 92 Порядку №215 до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону України "Про громадянство України".
За правилами пункту 118 розділу V Порядку №215 передбачено, що особам, які проживають на території України і набули громадянство України, за винятком осіб, які взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, територіальні підрозділи Державної міграційної служби України видають паспорти громадянина України або свідоцтва про належність до громадянства України.
Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункт 119 розділу V Порядку №215).
На час виникнення спірних правовідносин, редакція пункту 119 Порядку №215 не змінювалася з 05 червня 2012 року.
Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року №715 затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.
Зразок документа під назвою "Декларація про відмову від іноземного громадянства" (форма 45,) затверджений наказом МВС України №715. 
З 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про громадянство України" щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб" від 14 грудня 2021 року №1941-IX, яким, зокрема, визначені особливі умови для певного переліку осіб, які можуть подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, поза межами загальної процедури. Цим же Законом затверджені нові види таких декларацій, переліком яких доповнено статтю 1 Закону України "Про громадянство України".
Пунктом 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1941-IX установлено, що право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають особи, які набули громадянство України у період з 1 січня 2018 року до набрання чинності цим Законом та: 
1) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України або які в установленому законодавством України порядку проходили військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт яких припинено (розірвано), та звільнені з військової служби з підстав, передбачених підпунктами "а", "б" пунктів 1-3  частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 
2) які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України; 
3) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу у Збройних Силах України та нагороджені державною нагородою України;
4) є іноземцями з числа осіб, зазначених у  частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства";
5) які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, що зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань через політичні переконання, що підтверджується документом, передбаченим цим Законом.
Відповідно до Закону України від 06 червня 2019 року № 2743-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які брали участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України" та Закону України № 1941-IX щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 грудня 2021 року № 989 затверджено зразки деяких документів, які подаються для набуття громадянства України іноземцями, які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України, які брали (беруть) участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України, та іноземцями, які зазнали переслідувань.
Отже, саме наказом МВС №989 затверджено нові зразки декларації для осіб, що підпадають під дію Закону України № 1941-IX. Проте, зразок декларації, затвердженої наказом МВС України №715 також є чинним.
Вихід з громадянства рф особи, яка проживає на території іноземної держави, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення такої особи у спрощеному порядку, за винятком випадків, передбачених статтею 20 федерального закону від 31 травня 2002 року № 62-ФЗ "Про громадянство РФ".
Стаття 32 Закону № 62-ФЗ визначає прядок подання заяв з питань громадянства рф та передбачає, що заява з питань громадянства рф подається за місцем проживання заявника:
а) особою, яка проживає на території рф, - до територіального органу федерального органу виконавчої влади у сфері внутрішніх справ;
б) особою, яка проживає за межами рф і не має місця проживання на території РФ, - дипломатичне представництво або консульська установа рф, що знаходяться за межами рф.
Заява подається особисто заявником.
У випадку, якщо заявник не може особисто подати заяву у зв`язку з обставинами, що мають винятковий характер та підтверджені документально, заяви та необхідні документи можуть бути передані для розгляду через іншу особу або надіслані поштою. У цьому випадку справжність підпису особи, яка підписала заяву, та вірність копії документа, що додається до заяви, її оригіналу засвідчуються нотаріально.
Строк розгляду заяви про вихід із громадянства відповідно до частини другої статті 35 Закону № 62-ФЗ складає один рік з моменту подання заяви з усіма документами.
Порядок розгляду питань громадянства рф регламентується Положенням про порядок розгляду питань громадянства рф, затвердженим указом президента рф від 14 листопада 2002 року № 1325, яке визначає певні особливості, за умови дотримання яких може бути прийнята заява про вихід (припинення) з громадянства рф, у тому числі в оформленні заяви, яка складається у двох примірниках (кожен на бланку) за формою, що відповідає конкретним підставам припинення громадянства рф (додатки № 4, 5, 6).
Також Положення №1325 вимагає, щоб заява про вихід із громадянства рф складалася російською мовою. Всі подані разом із заявою документи, виконані не російською мовою, підлягають перекладу російською мовою. Правильність перекладу чи справжність підпису перекладача має бути засвідчена відповідно до законодавства рф про нотаріат.
Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1, 20 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статей 7, 34, 37 та 38 Закону України "Про нотаріат", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", відповідно до пункту 1 якої, з 16 грудня 2023 року запроваджено засвідчення справжності підпису, зокрема, на заяві про вихід з громадянства рф.
Принципи та правила, що, зокрема, стосуються громадянства фізичних осіб, з якими має узгоджуватися внутрішньодержавне право держав-учасниць, встановлені Європейською конвенцією про громадянство від 06 листопада 1997 року, ратифікованою Законом України від 20 вересня 2006 року № 163-V "Про ратифікацію Європейської конвенції про громадянство" (із застереженнями щодо пункту 2 статті 8 та глави ).
Колегія суддів зазначає, що нормами Закону України "Про громадянство України" передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою, однак положення частини другої статті 8 Закону України "Про громадянство України" містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство.
У разі одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років. Отже, лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство, така особа має право отримати паспорт України. 
Водночас, запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку насамперед зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави. 
Форми та зразки таких декларацій, установлені наказами МВС №989 та №715 і інших способів оформити таку декларацію законом не передбачено.
Матеріалами справи підтверджено, що 06 червня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із декларацією про відмову від іноземного громадянства у довільній формі, в якій послалася на те, що не має можливості звернутися до дипломатичної установи рф із заявою про вихід із громадянства рф та обґрунтувала свої доводи саме припиненням їх роботи на території України через військовий стан. У цьому документі позивач декларувала зобов`язання повернути закордонний паспорт громадянина рф за першої нагоди та не користуватися правами громадянина рф.
У супровідному листі направленому разом з указаним документом під назвою "декларація" ОСОБА_3 просила відповідача прийняти "декларацію про вихід із громадянства рф", як єдиний можливий документ, що підтверджує її намір ніколи не користуватися ним".
Колегія суддів зазначає, що на даний час законодавцем установлена форма документу під назвою "декларація про відмову від іноземного громадянства", який має відповідати зразку (форма 45) затвердженому наказом МВС України №715 і іншого способу оформити такий документ законодавством не перебачено. Тому направлення іноземцем будь-яких документів, оформлених в інший спосіб, аніж за формою 45, звільняє орган ДМС від обов`язку приймати ці документи в якості декларації про відмову від іноземного громадянства.
З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про подання ОСОБА_3 неналежним чином оформленої декларації, що в свою чергу унеможливлює виникнення у відповідача обов`язку прийняття такої декларації. 
Також колегія суддів враховує, що  рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 у справі №440/9268/23, що залишено без змін постановою Другого апеляційного суду 06.06.2024 та яким визнано протиправною відмову УДМС у Полтавській області у прийнятті у Ні Н.А. декларації про відмову від іноземного громадянства від 06.06.2023, зобов`язано УДМС у Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_3 щодо прийому декларації про відмову від іноземного громадянства від 06.06.2023, скасовано постановою Верховного Суду від 06.03.2025 та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до УДМСУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Верховний Суд дійшов висновку щодо невідповідності поданої ОСОБА_3 06.06.2023 декларації про відмову від іноземного громадянства вимогам наказу МВС №715 (форма 45), що стало підставою для скасування рішень попередніх інстанцій та відмові у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
При цьому, в межах розгляду цієї справи будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 подано до УДМС у Полтавській області декларацію про відмову від іноземного громадянства, у відповідності до норм чинного законодавства,  матеріали справи не містять.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 440/8617/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	В.Б. Русанова    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  19.11.2025 року