Головуючий суддя у 1-й інстанції: Ткаченко О. В. справа № 991/381/25
Доповідач в апеляційній інстанції: Глотов М. С. провадження № 22-ц/991/22/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді Глотова М. С., суддів: Калугіної І. О., Семенникова О. Ю.,
за участю:
секретарів судового засідання Міленко О. В., Лисиці Ю. С.,
представника позивач - прокурора Стрільцова І. С.,
відповідачки ОСОБА_1 ,
представників відповідачів - Федоровича В. Б., Селяніна В. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Стрільцова Івана Сергійовича, подану на рішення Вищого антикорупційного суду (головуючий суддя Ткаченко О. В., судді Криклива Т. Г., Задорожна Л. І.) від 26 червня 2025 року (повний текст складено 26.06.2025) у справі за позовом Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання необґрунтованим активу та стягнення його в дохід держави,
В С Т А Н О В И Л А:
16.01.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшов позов Спеціалізованої антикорупційної прокуратури /далі - позивач/ до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /далі - відповідачі/ про визнання необґрунтованим активу (транспортного засобу марки та моделі BMW IX XDRIVE 40, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , вартістю 2 778 281,63 грн) та його стягнення в дохід держави (т. 1 а. с. 1-13, 15-16).
26.06.2025 суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної заяви, зазначивши про: (1) не доведеність зв`язку активу з ОСОБА_1 ; (2) не обґрунтування прокурором різниці між вартістю активу та законними доходами ОСОБА_1 ; (3) не взяття до уваги відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК/ наданих позивачем доказів, отриманих від Національного агентства з питань запобігання корупції, які містять інформацію стосовно ОСОБА_3 (т. 4 а. с. 89-104).
Не погодившись із прийнятим рішенням в апеляційному порядку його оскаржив прокурор, подавши 14.07.2025 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою визнати необґрунтованим активом та стягнути в дохід держави вищезгаданий транспортний засіб. Зазначав, що: (1) автомобіль BMW IX XDRIVE 40 пов`язаний з ОСОБА_1 , оскільки: (а) на її чоловіка ( ОСОБА_4 ) власником автомобіля ОСОБА_2 видана довіреність із широким колом повноважень щодо цього майна; (б) під час обшуку автомобіля виявлені документи на ім`я ОСОБА_4 стосовно обслуговування даного транспортного засобу; (в) в операційній системі вказаного автомобіля налаштований тільки один профіль BMW ID з ім`ям «ОСОБА_8»; (г) на момент проведення обшуку згаданий автомобіль перебував на прилеглій території до буд. АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_1 ; (ґ) з допомогою підсистеми «Гарпун» зафіксовано систематичну активність (рух) вказаного автомобіля в місті навіть у період перебування ОСОБА_2 за межами України; (2) можливість набуття зазначеного транспортного засобу ОСОБА_1 і її чоловіком ОСОБА_4 за рахунок законних доходів викликає обґрунтовані сумніви, так як їх доходи та витрати свідчать про відсутність фінансової можливості для придбання вказаного автомобіля; (3) сукупний дохід ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_5 (племінниці ОСОБА_1 ) був незначним, а тому свідчить про неможливість придбання ОСОБА_2 вказаного транспортного засобу за рахунок власних коштів (т. 4 а. с. 121-143, 146).
18.07.2025 від представника ОСОБА_2 - адвоката Селяніна В. О. надійшов відзив на апеляційну скаргу прокурора, та цього ж дня відправлені й згодом надійшли до суду апеляційної інстанції відзиви ОСОБА_1 (22.07.2025) і її представника Федоровича В. Б. (24.07.2025) на зазначену апеляційну скаргу (т. 4 а. с. 163, 212, 226-228, 242, 248-255).
У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат Селянін В. О. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки прокурор: (1) не довів зв`язку активу, який є предметом спору, із ОСОБА_1 ; (2) не спростував факт самостійного придбання ОСОБА_2 вказаного майна за рахунок коштів, отриманих від ОСОБА_3 ; (3) не довів, що ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 є повноправним юридичним і фактичним власником вищезгаданого автомобіля; (4) не навів доказів передачі їй автомобіля ОСОБА_2 , володіння чи користування ОСОБА_1 спірним автомобілем або отримання нею від цього активу будь-якої користі (т. 4 а. с. 163-170).
У відзиві ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, так як: (1) відсутні докази зв`язку активу, який є предметом спору, з ОСОБА_1 , в тому числі придбання автомобіля на її прохання; (2) ОСОБА_2 є чоловіком племінниці ОСОБА_1 , а тому не відноситься до жодних із категорій пов`язаних з ОСОБА_1 осіб та не перебуває з нею в родинних чи будь-яких інших відносинах; (3) відсутні докази користування ОСОБА_1 вказаним автомобілем чи її перебування у ньому (т. 4 а. с. 212-228).
У відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Федорович В. Б. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, адже: (1) у довіреності ОСОБА_2 від 03.11.2022, виданій ОСОБА_4 , зазначається про повноваження лише зареєструвати транспортний засіб, в той час як у ній відсутні права ОСОБА_4 користуватися, розпоряджатися чи володіти цим автомобілем; (2) прокурор не довів існування домовленості відповідачів на здійснення дій, спрямованих на набуття активу, та щодо погодження дій набувача про його придбання, не вказав обставин на підтвердження можливості ОСОБА_1 здійснювати права щодо автомобіля, які тотожні праву розпорядження (т. 4 а. с. 242-255).
В судовому засіданні прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги, а відповідачка та представники відповідачів заперечували проти її задоволення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України /далі - ЦК). Активи, щодо яких судом на підставі поданих доказів не встановлено, що вони або грошові кошти, необхідні для їх придбання, були набуті за рахунок законних доходів, є необґрунтованими і підлягають стягненню в дохід держави за рішенням суду в установленому законом порядку (ч. 2 ст. 69 Закону України «Про запобігання корупції»).
Термін «активи» означає грошові кошти (у тому числі готівкові кошти, кошти, що перебувають на рахунках/електронних гаманцях, у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах), інше майно, майнові права, нематеріальні активи, у тому числі криптовалюти, обсяг зменшення фінансових зобов`язань, а також роботи чи послуги, надані особі, уповноваженій на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування (п. 1 ч. 8 ст. 290 ЦПК).
Українська модель конфіскації in rem отримала своє вираження в конструкції «необґрунтовані активи», застосування якої є свого роду додатковим обмеженням для публічних фізичних осіб (постанова Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №991/2396/22).
Суд визнає необґрунтованими активи, якщо судом на підставі поданих доказів не встановлено, що активи або грошові кошти, необхідні для придбання активів, щодо яких поданий позов про визнання їх необґрунтованими, були набуті за рахунок законних доходів (ч. 1 ст. 291 ЦПК). Під «набуттям активів» слід розуміти набуття активів особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність, а також набуття активів у власність іншою фізичною або юридичною особою, якщо доведено, що таке набуття було здійснено за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або що така особа може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними (п. 2 ч. 8 ст. 290 ЦПК).
Із наведених норм вбачається, що, вирішуючи справу про визнання активів необґрунтованими, в першу чергу суд повинен з`ясувати чи особа, уповноважена на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, до якої пред`явлено позов ( ОСОБА_1 ), пов`язана з активом (автомобілем), який позивач просить стягнути в дохід держави. Отримання негативної відповіді на дане питання [встановлення, що зазначена особа не пов`язана із вказаним активом, тобто (1) не набувала його у власність, або (2) за її дорученням його не набувала у власність інша фізична або юридична особа, чи (3) вона не може прямо/опосередковано вчиняти щодо такого активу дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ним] виключає необхідність перевірки того, за рахунок яких доходів власником придбано зазначений актив.
В ході судового розгляду з`ясовано, що ОСОБА_1 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування згідно з п. 3 ч. 8 ст. 290 ЦПК, підп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки з 1993 до 19.12.2024 працювала в податкових органах (т. 2 а. с. 4-64). Зазначену обставину правильно встановлено Вищим антикорупційним судом і під час апеляційного перегляду цей факт ніким не оспорювався.
У судах першої та апеляційної інстанції позивач доводив наявність зв`язку ОСОБА_1 з автомобілем марки та моделі BMW IX XDRIVE 40, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , посилаючись на такі факти: (1) перебування ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ; (2) видачу ОСОБА_2 03.11.2022 у м. Катовіце (Республіка Польща) довіреності на ОСОБА_4 , якою його уповноважено зареєструвати транспортний засіб, з приводу якого подано позов у цій справі, з повноваженнями здійснювати будь-які дії з ним на власних умовах і на власний розсуд; (3) зазначення в реєстраційній картці на автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 права користування ним ОСОБА_4 ; (4) фактичне проживання зазначеного подружжя з їх спільною дитиною у кв. АДРЕСА_2 , яка належить матері відповідачки, в ході проведення обшуку в якій 29.05.2024 у сумочці ОСОБА_4 виявлено ключ-карту до автомобіля BMW IX, VIN-код НОМЕР_2 ; (5) віднайдення слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, під час проведення 29.05.2024 обшуку в зазначеному автомобілі, який знаходився на прилеглій території до будинку, де фактично проживає подружжя відповідачки, документів, виписаних на ім`я ОСОБА_4 , пов`язаних із кількаразовим сервісним обслуговуванням такого транспортного засобу, та інших, які стосувалися періоду, що передував даті придбання активу ОСОБА_2 ; (6) виявлення в ході проведення обшуку в операційній системі зазначеного автомобіля лише одного профілю з найменуванням «ОСОБА_8»; (7) віднайдення 14.08.2024 під час огляду нежитлового приміщення №9, речові права на яке за жодною особою не зареєстровані, розташованого на прилеглій з вищевказаним будинком території, зарядного пристрою до автомобіля BMW, та факту наявності проведеного до нього (приміщення) електричного кабелю із кв. АДРЕСА_2 ; (8) поїздки ОСОБА_4 , в тому числі в дні, коли ОСОБА_2 перебував за кордоном, автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 в с. Нові Кривотули, в якому проживає мати ОСОБА_1 .
У свою чергу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представники заперечували зв`язок відповідачки із вказаним активом (автомобілем), зазначаючи, що вказане майно належить ОСОБА_2 . Відповідачі та їх представники не заперечували, що ОСОБА_4 отримав довіреність, на підставі якої зареєстрував транспортний засіб з д.н.з. НОМЕР_1 за ОСОБА_2 , і декілька разів на прохання власника відвозив згаданий автомобіль до сервісного центру для обслуговування. Зауважили, що, коли проводився обшук автомобіля BMW IX XDRIVE 40, 2021 року випуску, то прийшов на місце його проведення, відчинив автомобіль і виїхав ним із нежитлового приміщення, в якому знаходився транспортний засіб, саме ОСОБА_2 , у той час як з допомогою ключ-карти до вказаного автомобіля, віднайденої в сумочці ОСОБА_4 , слідчим під час обшуку не вдалося відкрити цей транспортний засіб, так як вона не активована. ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 фактично проживає на відстані до 10 хв. пішого ходу від нежитлового приміщення №9, в якому було віднайдено автомобіль, а відповідач зазначав, що саме він за усною домовленістю з особою на ім`я « ОСОБА_7 » користувався вказаним нежитловим приміщенням (гаражем) для зберігання автомобіля BMW IX XDRIVE 40. Щодо виявленого кабелю для передачі електричного струму з кв. АДРЕСА_2 до гаража № НОМЕР_3 , то вказана обставина, як зазначила ОСОБА_1 , не відповідає дійсності та суперечить іншим доказам, зокрема, свідченням свідків, які не підтвердили будь-якого її відношення до вказаного майна.
Оцінивши наведені факти, колегія суддів Вищого антикорупційного суду дійшла висновку про не пов`язаність ОСОБА_1 із активом, який прокурор просив визнати необґрунтованим, стверджуючи про зв`язок відповідачки з цим майном, оскільки (1) не доведено можливість відповідачки вчиняти щодо такого майна дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження, (2) ОСОБА_1 не набувала у власність вказаний транспортний засіб, (3) зазначений актив не купувався ОСОБА_2 за дорученням відповідачки. Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи прокурора з огляду на наведене нижче.
Сторони не оспорюють, що ОСОБА_2 є чоловіком племінниці ОСОБА_1 та на його прохання ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_1 ) зареєстрував придбаний відповідачем автомобіль марки та моделі BMW IX XDRIVE 40, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , здійснивши відповідні дії на підставі довіреності, виданої 03.11.2022 у м. Катовіце (Республіка Польща).
Вказана довіреність, копія якої міститься у матеріалах справи, не містить відомостей про її термін дії. В розумінні ч. 1 ст. 247 ЦК це могло б свідчити, що вона чинна до дня її скасування. Проте в цій довіреності йдеться про надане ОСОБА_4 повноваження зареєструвати транспортний засіб без зазначення права на подальшу його перереєстрацію (т. 2 а. с. 89-92). Колегія суддів оцінює цей документ як такий, що був виданий для вчинення разової дії - проведення державної реєстрації транспортного засобу після його ввезення на територію України. На користь такого висновку свідчить не лише та обставина, що в системі обліку, в якій фіксується інформація про реєстрацію транспортних засобів на праві власності за певною особою, зазначено її термін дії в 1 рік (з 03.11.2022 по 03.11.2023) (т. 2 а. с. 70-71), але й факт знаходження цієї довіреності саме в оригіналі в матеріалах реєстраційної справи, а не вдома чи за іншим місцем перебування особистих документів ОСОБА_4 . Так, згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 24.07.2024 з доданим до нього описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, в РСЦ ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях /далі - орган реєстрації автомобілів/, в органі реєстрації автомобілів були вилучені матеріали справи про реєстрацію автомобіля BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 , серед яких й оригінал довіреності, яку ОСОБА_2 видав ОСОБА_4 для проведення першої реєстрації ввезеного на територію України транспортного засобу (т. 2 а. с. 74-75, 89-92). Тому суд вважає, що подальше використання цієї довіреності для наступної перереєстрації BMW IX, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 на будь-яких інших осіб неможливе. У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 займався як заявник (довірена особа ОСОБА_2 ) реєстрацією вищевказаного автомобіля в державних органах, то суд ставиться критично до тверджень прокурора про те, що доказом зв`язку ОСОБА_1 із цим майном є також зазначення ОСОБА_4 в реєстраційній карточці транспортного засобу в графі «Право користування». Адже, в ній вказано чітко - «довірена особа (заявник)» (т. 2 а. с. 70, 71, 73, 76). Наведене не свідчить про опосередкований зв`язок відповідачки через її чоловіка зі вказаним активом, а лише за обставин цієї справи підтверджує, що саме ОСОБА_4 звертався із заявою про першу реєстрацію відповідного транспортного засобу на території України.
Щодо доводів про віднайдення під час обшуку в автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 копій документів, виданих на ім`я ОСОБА_4 , і зареєстрованого в операційній системі зазначеного транспортного засобу профілю з найменуванням «ОСОБА_8», а також віднайдення в його сумочці ключа-карти до BMW IX, то вказане також не свідчить про зв`язок цього майна з ОСОБА_1 . Адже, як правильно встановив суд першої інстанції, чоловік відповідачки на підставі довіреності займався питанням державної реєстрації транспортного засобу ОСОБА_2 в органах реєстрації автомобілів. Цю обставину жодна зі сторін не оспорює. Крім того, відповідачі та їх представники надали логічні пояснення про те, що ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_2 і за його кошти декілька разів відвозив автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 для проведення його сервісного обслуговування. Зокрема, вказане підтверджується рахунками ТОВ «Альянс Преміум» (Офіційний дилер BMW) від 01.04.2023 і від 14.04.2023 та актом виконаних робіт від 27.07.2023 (т. 2 а. с. 106-111). І саме чоловік відповідачки також займався питанням поклейки на цей автомобіль антигравійної плівки (т. 2 а. с. 101-102), враховуючи перебування 15.11.2022 власника майна за межами України (т. 2 а. с. 278) та ненадання відповідачами доказів хто б інший займався цим питанням.
Водночас так як ключ-карта до вказаного автомобіля, який було віднайдено серед особистих речей ОСОБА_4 , не активований, оскільки з його допомогою під час обшуку слідчі не змогли відкрити автомобіль BMW IX, в той час як прийшов ОСОБА_2 і відкрив його та завів власним ключем (т. 2 а. с. 95-100, диск на а. с. 372), чого прокурор не оспорював, колегія суддів дійшла висновку, що ключ-карта міг залишитися в чоловіка ОСОБА_1 ще відтоді, коли він займався питанням державної реєстрації такого автомобіля, або з часу, коли на прохання власника відвозив автомобіль до сервісного центру. В один із вказаних періодів в транспортному засобі ОСОБА_2 , на думку суду, залишилися й копії квитанції №561-1 від 13.05.2022 і технічного висновку на виріб PHILIPS від 29.07.2022, виписані на ім`я ОСОБА_4 . Копії цих документів не є такими, які б могли становити значну цінність для того, кому їх видано (у випадку їх втрати потреби відновлення може не виникати, так як це копії, а не оригінали, й не правовстановлюючі документи, тобто не паспорт і не свідоцтво на щось тощо). Тому очевидно саме з цих причин вони упродовж тривалого часу й залишалися в салоні автомобіля людини, якої не стосувалися. У свою чергу наявність зареєстрованого в операційній системі автомобіля ОСОБА_2 профілю з найменуванням «ОСОБА_8», що відповідає імені ОСОБА_4 , логічно пояснюється, тим, що в період після ввезення BMW IX на територію України в листопаді 2022 ОСОБА_4 займався питанням проведення державної реєстрації вказаного транспортного засобу, і міг фізично його передати власнику лише 18.01.2023, коли ОСОБА_2 вперше після 10.10.2022 в`їхав на територію України (т. 2 а. с. 278). На підставі даних із камер підсистеми «Гарпун» ІПНП за період з 10.11.2022 по 18.01.2023 про рух вказаного автомобіля у м. Івано-Франківськ (т. 2 а. с. 208-211), відомостей про перетин державного кордону ОСОБА_2 на виїзд з України 10.10.2022 і в`їзд в Україну 18.01.2023 (т. 2 а. с. 278), інформації щодо розмитнення автомобіля 08.11.2022 (т. 2 а. с. 74-84) та його державної реєстрації 10.11.2022 (т. 2 а. с. 67-73, 85-94) судом апеляційної інстанції встановлено факт безперервного користування ОСОБА_4 автомобілем BMW IX, належним ОСОБА_2 , у період із 08.11.2022 по 18.01.2023. Адже, відповідачі не надали доказів, що з території митного органу до органу реєстрації автомобілів зазначений транспортний засіб перевозився в якийсь інший спосіб, ніж власним ходом під кермуванням людини, якій було видано довіреність на проведення його першої реєстрації. На думку суду, саме в цей період зазначений профіль «ОСОБА_8» і було створено чоловіком відповідачки. Висновків експертного дослідження, які б спростовували наведене, сторона позивача суду не надала, клопотання про проведення такого дослідження не заявлялося.
Разом з тим, факт безперервного користування ОСОБА_4 автомобілем ОСОБА_2 з 08.11.2022 по 18.01.2023 не свідчить про будь-який зв`язок ОСОБА_1 із вказаним майном у розумінні п. 2 ч. 8 ст. 290 ЦПК. Так само про це не свідчить і те, що ОСОБА_4 декілька разів відвозив автомобіль на прохання ОСОБА_2 до сервісного центру, враховуючи, що й власник також як мінімум один раз самостійно відвозив транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 до ТОВ «Альянс Преміум», що підтверджується наданою суду копією акта виконаних робіт від 16.10.2023 (т. 3 а. с. 36). За обставин, що ОСОБА_2 є чоловіком племінниці ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не вважає чимось аномальним, коли люди, які живуть в одному місті й пов`язані між собою подібними зв`язками, можуть на прохання один одного відвозити автомобіль на автосервіс чи допомагати в його реєстрації тощо. Це звичайні нормальні людські відносини, які, за обставин цієї справи, не були способом приховування родиною ОСОБА_1 зв`язку з автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 .
Стосовно наданих суду копій оборотно-сальдової відомості та відомості про історію обслуговування автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 (т. 3 а. с. 33, 35), то суд апеляційної інстанції їх не враховує, оскільки ці роздруківки не містять жодних доказів, ким і коли вони видані (відсутні підписи і печатки ТОВ «Альянс Преміум»). Крім того, судом не враховується копія акта звірки (т. 3 а. с. 34), оскільки його видано після того як 29.05.2024 було проведено обшук в автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 і в ньому відсутні дані про обслуговування саме якого автомобіля йшлося. Такі висновки суд робить, враховуючи й те, що, як стверджували сторони і ніхто цього не оспорював, ОСОБА_2 займається пригоном автомобілів, а тому в ТОВ «Альянс Преміум» міг проводити обслуговування будь-яких автомобілів, а не лише свого власного із д.н.з. НОМЕР_1 . Таким чином, судом встановлено, що тричі автомобіль ОСОБА_2 відвозив для обслуговування чоловік тітки його дружини ОСОБА_4 і один раз робив це сам власник. Інших доказів, які вказували б на кількість проведених сервісних обслуговувань згаданого автомобіля в ТОВ «Альянс Преміум» ні відповідачі, ні позивач суду не надали. Хоча орган досудового розслідування мав реальну можливість провести якісне збирання доказів, забезпечивши їх повноту для позивача, шляхом тимчасового доступу до відомостей, наявних у ТОВ «Альянс Преміум» про обслуговування BMW IX д.н.з. НОМЕР_1 , а також через проведення допиту співробітників сервісного центру, але цього зроблено не було.
Крім того, в ході апеляційного перегляду на підставі даних про знаходження мобільних телефонів відповідачки, її дочки і чоловіка в нічний час доби (т. 2 а. с. 112-123), належність квартири у м. Івано-Франківську матері відповідачки (т. 2 а. с. 235-236, 239), входження ОСОБА_4 до складу правління ОСББ та його активну участь в його діяльності, яке обслуговує будинок, у котрому знаходиться квартира матері відповідачки (т. 2 а. с. 124-186), свідчень свідків, допитаних у суді першої інстанції (т. 2 а. с. 187-194; т. 4 а. с. 73-75), було доведено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 фактично проживають у кв. АДРЕСА_2 . Проте до наявності електричного кабелю в гаражі (нежитловому приміщенні №9), який виявлено під час огляду та який, за версією прокурора, використовувався для заряджання електромобіля д.н.з. НОМЕР_1 , колегія суддів ставиться критично. Суд вважає не доведеним, що електроживлення вказаного нежитлового приміщення здійснювалося саме з кв. АДРЕСА_2 . Адже, з протоколу від 14.08.2024 вбачається, що до участі у проведенні такого огляду не були залучені власник цієї квартири чи ті, хто в ній фактично проживають та співробітники ОСББ або організації, яка надає послуги з електропостачання. Залучений до огляду судовий експерт не заходив до вказаної квартири, огляд схеми підключення електроенергії та плану розташування квартир у будинку не проводився (т. 2 а. с. 195-198). Крім того, взагалі відсутній відеозапис того як відбувався відповідний огляд. Тому в суду є сумніви в достовірності такого доказу у відповідній частині. З цієї причини даних про під`єднання такого електрокабелю до джерела живлення саме в кв. АДРЕСА_2 суду здобуто не було й суду не надано. Знаходження автомобіля в нежитловому приміщенні поруч з будинком, в якому мешкає ОСОБА_1 з чоловіком і дитиною, логічно пояснено тим, що фактично ОСОБА_2 проживає без реєстрації місця проживання в м. Івано-Франківську (т. 1 а. с. 2), що визнав і прокурор, вказавши таку фактичну адресу мешкання відповідача в позовній заяві. Даних про суттєву віддаленість помешкання ОСОБА_2 від гаража не наведено.
Також суд відхиляє посилання прокурора на дані з камер підсистеми «Гарпун» ІПНП за період з 10.11.2022 по 17.06.2024 (т. 2 а. с. 208-234) як доказ, що в період відсутності ОСОБА_2 на території України подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1 користувалися автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 , відвідуючи матір відповідачки в с. Нові Кривотули. Адже суду представник позивача, який є апелянтом, не лише не надав даних від державних органів чи підприємств, відповідальних за утримання автомобільних доріг, які б беззастережно доводили, що зафіксовані камерами місця руху автомобіля ОСОБА_2 знаходилися на шляху в напрямку руху до с. Нові Кривотули та відсутні більш зручні для доїзду альтернативні маршрути, але й взагалі не надав жодних доказів неодноразового перебування у вказані прокурором дні мобільних телефонів ОСОБА_4 і ОСОБА_1 у с. Нові Кривотули. Свідки в суді першої інстанції також не підтвердили, що подружжя відповідачки користується зазначеним автомобілем.
Із огляду на вказане, прокурор не довів зв`язку ОСОБА_1 із вказаним активом. В зв`язку з цим суд не оцінює можливість/неможливість сім`ї відповідачки придбати вказане майно. А враховуючи наведене й те, що ОСОБА_2 не є особою, уповноваженою на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, колегія суддів не перевіряє наявність у власника коштів для придбання автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 .
Тому, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Поруч із цим, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч. 9 ст. 158 ЦПК). Оскільки в задоволенні позову відмовлено й апеляційна скарга прокурора залишена без задоволення, тобто це рішення набуває законної сили, то необхідно скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_2 (т. 2 а. с. 370).
Керуючись ст. ст. 259, 290-292, 376, 381-384 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Вищого антикорупційного суду від 26 червня 2025 року - без змін.
Арешт, накладений як захід забезпечення позову ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 07 січня 2025 року (справа №991/109/25) на транспортний засіб марки та моделі BMW IX XDRIVE 40, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), скасувати.
Ця постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення його повного тексту.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: М. С. Глотов

Судді: І. О. Калугіна

О. Ю. Семенников