справа № 752/15308/25
провадження № 22-ц/824/14389/2025
головуючий у суді І інстанції Мазур Ю.Ю.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
     6 листопада 2025 року                                                                         м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
 
В червні 2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», в особі представника Тертиці Т.В., звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - передано на розгляд до Борщівського районного суду Тернопільської області (48700, Тернопільська обл., Чортківський район, м. Борщів, вул. Січових Стрільців, 11) за підсудністю.
Не погоджуючись із указаною ухвалою  ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 13 лютого 2025 року ухвалою Господарського суду Тернопільської області у справі №921/388/24 було затверджено план реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту затвердження плану реструктуризації боржника діє мораторій на задоволення вимог кредиторів, у тому числі шляхом подання позовів до суду про стягнення заборгованості, а тому вважає, що справа за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не підлягає розгляду у будь-якому суді, а отже ухвала про її направлення за підсудністю є безпідставною. Суд першої інстанції не врахував положення законодавства про неплатоспроможність фізичних осіб.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 9 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи зазначене, розгляд справи апеляційним судом здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Судом встановлено, що в червні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» в особі представника Тертиці Т.В. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - передано на розгляд до Борщівського районного суду Тернопільської області (48700, Тернопільська обл., Чортківський район, м. Борщів, вул. Січових Стрільців, 11) за підсудністю.
Постановляючи ухвалу про направлення справи до Борщівського районного суду Тернопільської області (48700, Тернопільська обл., Чортківський район, м. Борщів, вул. Січових Стрільців, 11) за підсудністю, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1508168 від 24 червня 2025 року, що не відноситься до територіальної підсудності Голосіївського району м. Києва.
Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Аналізуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що справу слід передати на розгляд до Борщівського районного суду Тернопільської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача  ОСОБА_1 , у зв`язку з непідсудністю справи Голосіївському районному суду м. Києва.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.
Статтею  13 ЦПК України визначено, що  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
Згідно із частиною першою статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).
Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.
Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що в червні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», в особі представника Тертиці Т.В., звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Звертаючись з вказаним позовом за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва, сторона позивача зазначала, що останнім відомим позивачу місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 .
Так, суд відкриває провадження у справі за правилами, встановленими у статті 187 ЦПК України.
Частиною 6 ст. 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Згідно положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «реєстрація» - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Судом першої інстанції, відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для перевірки наявної інформації про особу відповідачки ОСОБА_1 .
Із відповіді № 1508168 від 24 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дана справа підлягає направленню за підсудністю до Борщівського районного суду Тернопільської області, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідачкою не спростовано правильність встановлення її місця проживання.
Доводи апеляційної скарга відповідачки зводяться лише до того, що справа за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не підлягає розгляду у будь-якому суді, оскільки 13 лютого 2025 року ухвалою Господарського суду Тернопільської області у справі №921/388/24 було затверджено план реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 .
В той же час, такі доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про визначення підсудності справи, а можуть бути враховані судом вже під час відкриття провадження у справі.
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають. За своїм характером доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням апелянтом норм законодавства.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про передачу позовної заяви за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і обґрунтовані підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
 
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375, 381 - 384  ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Головуючий                                                                 Т.О. Писана
 
Судді                                                                              К.П. Приходько
 
                                                                                        С.О. Журба