УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 713/3486/23
провадження № 61-12743ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідачка - ОСОБА_2 ,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник Ткач Валентина Василівна , на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Кулянди М. І., Лисака І. Н.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів виплаченого авансу.
 
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2024 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого авансу відмовлено. Скасовано арешт, накладений ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2023 року у виді заборони відчуження земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер 7320510100:02:001:0091), яка розташована в АДРЕСА_1 , та яка належить ОСОБА_2 ; ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року у виді заборони відчуження земельної ділянки площею 0,0522 га (кадастровий номер 7320510100:02:001:0026), яка розташована в м.Вижниця Чернівецької області, та яка належить ОСОБА_2 .
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2024 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів виплаченого авансу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс у розмірі 45 000,00 євро, три проценти річних за період з 20 червня 2023 року до 08 листопада 2023 року у розмірі 525,21 євро. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у сумі 32 174,45 грн.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 листопада 2024 року залишено без змін.
 
У липні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Ткач В.В. звернулася до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови від 17 жовтня 2024 року за нововиявленими обставинами. Зокрема, просила скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів виплаченого авансу та залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року за нововиявленими обставинами.
 
17 жовтня 2025 року до суду касаційної інстанції через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник Ткач В. В. , на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10 вересня 2025 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суть нововиявленої обставини полягає в тому, що Касаційний цивільний суд Верховного Суду на час прийняття постанови від 26 лютого 2025 року міг бути не ознайомлений із заявою-претензією ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року, оскільки її немає в матеріалах справи. Тому, перевіряючи висновок суду апеляційної інстанції, касаційний суд не встановив обставину, що при визначенні дати 20 червня 2023 року як початку періоду, за яким з ОСОБА_2 стягнуто три відсотки річних, суд касаційної інстанції посилався на інший документ, який відмінний від заяви-претензії ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року.
Ця нововиявлена обставина стала відома ОСОБА_2 тільки після прийняття касаційним судом постанови від 26 лютого 2025 року у справі №713/3486/23 та ознайомлення із матеріалами справи 13 червня 2025 року після прийняття цієї постанови, оскільки встановити які документи використовував касаційний суд під час прийняття рішення можливе тільки після його прийняття.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
 
Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, й вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року у справі № 336/427/16-ц (провадження № 61-1058св25).
 
При цьому Верховний Суд зазначає, що у абзацах 1 і 3 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вказано, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
 
Отже, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що на обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ткач В. В., зазначала, що Касаційний цивільний суд Верховного Суду на час прийняття постанови від 26 лютого 2025 року міг бути не ознайомлений із заявою-претензією ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року, оскільки її немає в матеріалах справи.
 
Ця нововиявлена обставина стала відома ОСОБА_2 після прийняття Верховним Судом постанови від 26 лютого 2025 року у справі № 713/3486/23 та ознайомлення із матеріалами справи 13 червня 2025 року.
 
Істотність цієї нововиявленої обставини для справи обумовлюється тим, що зміст заяви-претензії ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року (відправлена поштою 20 червня 2023 року) повністю спростовує позовні вимоги ОСОБА_1 .
 
Також ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ткач В. В., зроблено припущення, що апеляційний суд міг дійти висновку про відмову ОСОБА_1 від договору лише на підставі заяви-претензії ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року, яка відправлена поштою 20 червня 2023 року, відсутність інших документів про відмову ОСОБА_1 від договору.
 
Перевіряючи зазначені вище доводи, апеляційним судом встановлено, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 , щодо відсутності у матеріалах справи заяви-претензії ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки не могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену у постанові Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року. Доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами фактично зводяться до незгоди ОСОБА_2 з оцінкою доказів судом апеляційної інстанції під час ухвалення постанови Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.
 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд постанови Чернівецького апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року за нововиявленими обставинами.
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З  урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 та частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник Ткач Валентина Василівна , на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернігівського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Судді:	І. Ю. Гулейков        	
 	Р. А. Лідовець        	
 	Д. Д. Луспеник