ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2351/25                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Альона КАЛІНОВСЬКА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 вересня 2025 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Василенка Я.М., 
                                                                                                    Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

  У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії, у відповідності до частини другої статті 42 Закону України              № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023, відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 04.09.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив здійснити індексацію та перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду   від 22 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.01.2025 про перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2025 про перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог,     позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору через неефективний захист прав позивача.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від     19.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 24.09.2025.
01.07.2025, під № 16211 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу.
Розгляд апеляційної скарги 24.09.2025 не здійснювався, у звґязку із перебуванням головуючого судді у відрядженні.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 08.01.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок її пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області направило на адресу позивача лист від 10.02.2025, в якому зазначило, що пенсія позивачу виплачується із дотриманням вимог законодавства України.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, всупереч норм законодавства, не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача  про перерахунок пенсії із урахуванням її індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, тому суд першої інстанції не надав правової оцінки підставам, викладеним у його листі, оскільки такий не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті     4, частини першої статті     19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду.
Суд першої інстанції зазначив, що, у даному випадку, Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області не вчиняло дій щодо відмови позивачці у перерахуванні пенсії, натомість, відповідач допустив протиправну бездіяльність через не прийняття жодного з рішень, передбачених     Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На думку суду першої інстанції, протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені     Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у визначений     законом     строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України у Черкаській області прийняти відповідне рішення за результатами розгляду заяви позивачки про перерахунок пенсії.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог необґрунтованими та помилковими, оскільки суд першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Рішення суду не відносить прав позивача та не спрямоване на ефективний їх захист.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
     Закон № 1058-ІV, розроблений відповідно до     Конституції України     та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим     Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
     Відповідно до частини другої     статті 42 Закону     1058-ІV, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених     Конституцією України     гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає     Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення»     (далі - Закон № 1282-ХІІ).
Згідно із абзацом другим частини першої     статті 2 Закону № 1282-ХІІ,     індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії.
Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 5 Порядку № 124, визначено базовий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, а саме: станом на 01.10.2017 (3764,40 грн) до якого застосовується коефіцієнт, визначений за формулою, наведеною в абзаці першому пункту 4 цього Порядку і в цій частині положення Порядку №124 суперечать     статті 42 Закону № 1058-ІV     з огляду на таке.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта в цій частині, оскільки відповідно до частини другої     статті 42 Закону № 1058-ІV,     для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Так, відповідно до статті 27 Закону України № 1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зпх Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
При цьому, частиною другою     статті 40 Закону № 1058-IV,     визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, розмір пенсії за віком визначається для кожного пенсіонера індивідуально і залежить від набутого ним страхового стажу, отримуваної заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески та, зокрема, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Колегія суддів звертає увагу, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення порядку здійснення індексації пенсій та розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої     статті 42 Закону №1058-IV.
При цьому, під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Розмір щорічного збільшення зазначеного показника, повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої     статті 42 Закону № 1058-IV.
     Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили     Закону № 1058-IV, абзацом 1 частини другої статті 42 якого чітко визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.
При вирішенні даного спору, колегія суддів притримується позиції, що юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами правової держави та принципу верховенства права.
У постановах від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі                         № 160/1088/19, Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають     Конституції     та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Таким чином, з огляду на визначені в частині третій     статті 7 КАС України     правила, колегія суддів зазначає, що під час перерахунку пенсії, який здійснюється з метою забезпечення її індексації, положення Порядку №124, підлягають застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням     Закону № 1058-IV, у зв`язку з чим, під час такого перерахунку використовуватись має той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення такої пенсії в момент її призначення.
Колегія суддів  вважає за необхідне вказати, що суд першої інстанції помилково виснував в частині щодо неприйняття Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області      жодного рішення, адже, фактично, лист від 10.02.2025 фактично містить відмову у проведенні індексації пенсії, відображає реакцію субґєкта владних повноважень на заяву позивача та предмет звернення, а тому, створює відповідні наслідки для позивача, тому в цій частині висновки суду першої інстанції є помилковими.
          Також, колегія суддів звертає увагу, що задоволення позовних вимог, шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії з урахуванням її індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, без надання оцінки спірним правовідносинам по суті, а лише аналіз форми рішення відповідача,  не є ефективним захистом прав позивача у розумінні приписів КАС України, адже фактично спрямовує спір з цими правовідносинами на нове коло із тим самим наслідком, адже відповідач у листі вже висловив позицію щодо відсутності підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії.
          Ефективний захист прав позивача досягається, шляхом обрання належного та ефективного способу захисту, передбаченого законом або договором, а в разі потреби - такого, що не суперечить закону, але відповідає інтересам позивача.
          Отже, вимоги апелянта є обґрунтованими та підлягають задоволенню, саме шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача, у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 04.09.2024.
          За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині та є підставою для скасування  оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
          Підсумовуючи, колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного
виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
          Суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо зобовґязання повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії із урахуванням її індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.
          При цьому, до спірних правовідносин відповідач протиправно не застосував частину другу статті 42 Закону № 1058-IV, пункти 1-4, 7 Порядку № 124, пункт 1 Постанови КМУ                  № 168, пункт 1 Постанови КМУ № 185, натомість помилково застосував абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124.
          Виключно Законом № 1058 визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
          З огляду на те, що позивачу призначена пенсія за віком, розмір якої визначений, відповідно до положень Закону № 1058-IV, то відповідно до вказаного Порядку пенсія позивача підлягає перерахунку при проведенні щорічної індексації пенсій.
          Тож, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124, повинні застосовуватися у відповідності з ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення (постанова Верховного Суду у справі № 620/7211/24 від 27.01.2025).
          Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.
У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимог задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України, зокрема, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн (за подання до суду позову та апеляційної скарги).
Керуючись ст. ст. 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 для забезпечення індексації пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023, відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 04.09.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні).
          
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                       О.М. Ганечко 

Судді                                                                                               Я.М. Василенко

                                                                                                   Є.О. Сорочко