Київський апеляційний суд 

 

П О С Т А Н О В А 
 
І м е н е м     У к р а ї н и 

10 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Тараненка Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Тараненка Я.Ю. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця           смт Дзержинськ Житомирської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як встановив суд, 6 грудня 2023 року о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Toyota" д/н НОМЕР_2 на вул. Столичне шосе, 156 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник Тараненко Я.Ю. зазначає, що суд не дав належну оцінку доказам у справі і не сповістив ОСОБА_1 про місце і час судового засідання, а тому останній участь у розгляді справи не брав, чим був позбавлений можливості надати пояснення та заперечення стосовно протоколу. 
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що поліцейські виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Однак із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що таких ознак у водія не було, він коректно і розбірливо розмовляв, трішки нервував, що характерно в такій ситуації, пальці рук у нього не тремтіли і координація рухів була нормальна. Запах алкоголю з порожнини рота також не підтверджується доказами, окрім запису в протоколі. З цього підсумовує, що відсутність ознак алкогольного сп`яніння не давала поліцейським підстав для проведення огляду, у зв`язку з чим згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Також стверджує про порушення поліцейськими вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).
Захисник викладає алгоритм дій поліцейських під час огляду водія на стан сп`яніння: перед проведенням огляду поліцейський інформує особу про порядок застосування спеціального технічного засобу; на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви; видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначає підстави для такого огляду (одну чи кілька ознак сп`яніння, зазначених у п.3 розділу І Інструкції); за допомогою спеціального технічного засобу проводить огляд і в акті огляду фіксує його результати; цей акт складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння; якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду; якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Всупереч вимогам вказаних раніше Інструкції та Порядку поліцейські не здійснили огляд водія на виявлення ознак алкогольного сп`яніння та передчасно зробили висновок про перебування водія в такому стані, про що свідчить відсутність акта огляду водія на стан сп`яніння. Також у справі відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язковим згідно з ч.1 ст.266 КУпАП. З відеозапису, який міститься в справі, вбачається, що включення відеореєстратора не здійснювалось з початку виконання службових обов`язків та до їх завершення, що є порушенням вимог п.2 розділу ІІІ, п.п.1, 2, п.1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018. Не зафіксовано відеозаписом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка поліцейськими, роз`яснення його прав. Також не роз`яснено, що в разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій має право пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. 
До того ж, ОСОБА_1 є співробітником Служби безпеки України і того дня рухався по завданню керівництва з грифом "секретно". Всі необхідні документи та дозвіл на перебування на вулиці в комендантську годину були у нього при собі, і він повідомляв, що не має права надавати свої дані будь-яким особам, в тому числі під час огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з тим, що виконував секретне завдання керівництва. Розсекречення таких даних могло б нести для нього небезпеку. 
З огляду на викладене просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого захисник мотивує тим, що інформація в постанові, що ОСОБА_1 належним чином був сповіщений про місце і час розгляду справи, не відповідає дійсності. У справі відсутні докази належного сповіщення, а також докази вручення або надіслання ОСОБА_1 копії постанови. Про наявність постанови ОСОБА_1 дізнався лише 18.01.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень.
До апеляційного суду ОСОБА_1 , який був своєчасно сповіщений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і не повідомив про причини неявки. Враховуючи думку захисника, який не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 і положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка цьому не перешкоджає.
Заслухавши думку захисника Тараненка Я.Ю., який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подана захисником 22.01.2024, тобто з пропуском встановленого законом строку. 
Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суддя розглянув справу під час відсутності ОСОБА_1 , який своєчасно був сповіщений про місце і час судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку sms на вказаний ОСОБА_1 номер телефону, яка формується в автоматичному режимі, а тому наявна в ній інформація про доставку повістки в електронному виді 26.12.2023 не викликає жодних сумнівів. 
Разом з тим, докази отримання ОСОБА_1 копії постанови відсутні, а тому не довіряти твердженням захисника, що про існування судового рішення той дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 18.01.2024, немає підстав. Враховуючи ці обставини і те, що апеляційна скарга була подана без невиправданої затримки, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого                    ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; записі портативного відеореєстратора поліцейського. 
Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.
Як вже зазначено раніше, ОСОБА_1 сам не скористався своїм правом брати участь у розгляді справи, а тому доводи захисника про порушення його прав, а саме, надавати пояснення та заперечення, безпідставні. 
Згідно з п.п.2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Поліцейський висунув ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими у того ознаками, які зазначені в протоколі, - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Ці ознаки зазвичай виявляються працівником поліції під час спілкування з водієм, виходячи із життєвого та професійного досвіду, і проведення огляду водія з метою виявлення у нього ознак сп`яніння нічим не передбачено.
За приписами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що        ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. А тому викладений захисником так званий алгоритм дій працівника поліції не міг бути застосований через відмову водія пройти такий огляд в цілому. З цих же підстав недоречними є і твердження про відсутність у справі акта огляду водія на стан сп`яніння, який складається у разі проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. 
Згідно з п.5 розділу ІІ  Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 
Дійсно, в матеріалах справи відсутній відеозапис саме зупинки транспортного засобу. Проте під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом і сам повідомляє, що пошкодив автомобіль на масиві "Tеремки", який стояв, готовий проїхати з поліцейськими на місце пригоди і відшкодувати збитки. При цьому автомобіль "Toyota" д/н НОМЕР_2 має суттєві пошкодження передньої частини. 
І відсутність у справі носія, на якому б було зафіксовано безперервне спілкування з поліцейськими з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не спростовує висновки суду. З урахуванням тривалості запису його цілком достатньо для того, щоб пересвідчитись у вчиненні ОСОБА_1 дій з метою ухилення від огляду на стан сп`яніння. 
Бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, містить одну графу і про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і про повідомлення про розгляд справи. Підпис ОСОБА_1 спростовує доводи в апеляційній скарзі про те, що йому не роз`яснювалися відповідні права. 
Належить наголосити і на тому, що поліцейські не повинні роз`яснювати всю процедуру огляду, зокрема, право пройти огляд у закладі охорони здоров`я у разі незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.
Ніяким чином не впливає на законність прийнятого суддею рішення і відсутність у справі даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Щодо решти доводів захисника, що ОСОБА_1 виконував секретне завдання керівництва, а тому нібито не мав права надавати свої дані, в тому числі під час огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, варто зауважити, що анкетні дані особи, яка притягається до адміністративно відповідальності, не відносяться до інформації, яка становить таємницю. У будь-якому разі порушник сам повідомив працівникам поліції анкетні дані, а інформація про нібито виконуване завдання керівництва нікого не цікавила, оскільки не має значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення даної категорії.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті. 
Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд   
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити захиснику Тараненку Ярославу Юрійовичу строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника Тараненка Ярослава Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня        2024 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя Київського 

апеляційного суду                                                                                        Т.М. Тютюн