ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 жовтня 2025 року           справа №200/1875/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г.,  Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі  № 200/1875/25 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                            В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.07.2023 № 053130008123 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 29.11.2021 про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV із зарахуванням до загального трудового стажу період навчання в ТУ № 17 поліграфістів м. Донецьк з 01.09.1978 по 17.04.1980; зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV починаючи з 11.10.2021.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12.06.2025 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.07.2023 № 053130008123 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу з 12.10.2021 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання в технічному училищі № 17 поліграфістів м. Донецьк з 01.09.1978 по 17.04.1980; в решті позовних вимог - відмовлено. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на повне з`ясування          обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позову. 
Апелянт зазначив, що за наявними документами до страхового стажу позивача не зараховано період навчання згідно запису №1 у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.09.1982, оскільки не зазначено періоди навчання, документ про навчання не надано 
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 240/1467/23 від 26.06.2023 року, зараховано до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.03.1984 по 27.03.1987 та повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за віком від 29.11.2021. Згідно поданих документів страховий стаж становить 26 років 11 місяців 29 днів. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 12.10.2024, або при набутті необхідного страхового стажу. 
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 28 років.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
29.11.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що здійснює призначення пенсії - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішенням відповідача від 01.12.2021 № 053130008123 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі № 200/1467/23 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 01.12.2021 № 053130008123 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язано відповідача зарахувати до загального стажу позивача періоди роботи з 05.03.1984 по 27.03.1987 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 29.11.2021.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі № 200/1467/23 відповідачем зараховано до загального стажу позивача періоди роботи з 05.03.1984 по 27.03.1987 та повторно розглянуто його заяву. про призначення пенсії за віком від 29.11.2021, за результатом якого прийнято рішення від 28.07.2023 № 053130008123 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Відповідач зазначив, що страховий стаж позивача становить 26 років 11 місяців 29 днів. До страхового стажу не зараховано період навчання згідно запису №1 у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.09.1982, оскільки не зазначено періоди навчання, документ про навчання не надано.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До набрання чинності Законом № 1058-IV порядок обчислення страхового стажу для призначення пенсій унормовувався Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII)
За ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Норма про пріоритетність трудової книжки як документу, що підтверджує стаж роботи міститься й у Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637 від 12.08.93).
Лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, за чинними на момент розгляду заяви позивача нормами законодавства про пенсійне забезпечення, саме трудова книжка вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.
Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16.
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 01.09.1982 позивач з 01.09.1978 навчався в Донецькому ТУ № 17. Запис внесено на підставі диплому № 787 від 17.04.1980 (а.с. 129).
Судом встановлено, що відповідач відмовився зараховувати період навчання в Донецькому ТУ № 17 з 01.09.1978 по 17.04.1980, оскільки не зазначено періоди навчання, документ про навчання не надано.
Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За п. 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
В матеріалах справи наявний атестат № 787 від 17.04.1980, яким підтверджено навчання позивача в технічному училищі № 17 поліграфістів м. Донецьк у період з 01.09.1978 по 17.04.1980 та присвоєно кваліфікацію друкар високого друку 4 розряду (а.с. 64).
У суду не виникає сумніву щодо приналежності атестату № 787 від 17.04.1980 саме позивачу, оскільки доказів неналежності цього диплому відповідачем на адресу суду не надано та позивач не несе відповідальність за заповнення первинних документів.
Крім того, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Оскільки, запис про навчання внесено до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 01.09.1982 і є чітким та не містять жодних виправлень чи неточностей, відповідачем неправомірно не зараховано цей період до загального страхового стажу позивача.
За встановлених обставин, позивачем підтверджено період навчання з 01.09.1978 по 17.04.1980 в технічному училищі № 17 поліграфістів м. Донецьк, що в сукупності становить 1 рік 7 місяців 17 днів, а тому вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.
За ч. 1 ст. 26 Закону N 1058-IV особа має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
В спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 28.07.2023 № 05313008123 відповідач визначив, що страховий стаж позивача станом на день звернення із заявою про призначення пенсії (29.11.2021) становить 26 років 11 місяців 29 днів.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що загальний страховий стаж позивача з урахуванням періоду навчання, що зарахований при розгляді цієї справи (з 01.09.1978 по 17.04.1980), що в своїй сукупності становить 1 рік 7 місяців 17 днів та з урахуванням зарахованого відповідачем страхового стажу згідно розрахунку стажу позивача 26 років 11 місяців 29 днів, становить більше 28 років, а тому позивач має право на призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону № 1058-IV.
За п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону N 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:
- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки, позивач досягнув 60 років 11.10.2021, а його звернення до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відбулось 29.11.2021, тобто в межах строку визначеного п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону N 1058-IV, то призначення пенсії має відбутися з 12.10.2021 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), а не з 11.10.2021 як помилково зазначає позивач.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
-  визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.07.2023 № 053130008123 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу з 12.10.2021 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону № 1058-IV із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання в технічному училищі № 17 поліграфістів м. Донецьк з 01.09.1978 по 17.04.1980.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                           П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі  № 200/1875/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 6 жовтня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

Судді:                                                                                        Т.Г. Гаврищук
 
                                                                                                  І.В. Сіваченко