ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 383/438/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Баранник Н.П.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження     в місті Дніпрі   апеляційну скаргу ОСОБА_1    
на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області  від 28.04.2025року, (суддя суду першої інстанції   Бондаренко В.В.), прийняту без виклику сторін,   в адміністративній справі №383/438/25   за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,   
УСТАНОВИВ:
08.04.2025 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. 
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.04.2025року позовну заяву позивача було повернуто на підставі п.9 ч.4 ст. 169 КАС України.
                    Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.             
Апеляційна скарга обгрунтована тим  що  судом першої інстанції порушені норми процесуального права, невраховані поважні причини для поновлення строку  на звернення до суду з позовом.
                Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга     не підлягає задоволенню за наступних підстав.
                    Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що для звернення до суду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено десять днів з дня винесення відповідного рішення.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11.04.2025 року вказану вище позовну заяву на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України залишено без руху, оскільки підстави пропуску строку для звернення до суду визнані судом є неповажними та запропоновано позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали звернутися до суду з заявою вказавши інші поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Відмовляючи в задоволені клопотання про поновлення строку суд першої інстанції 
Посилався на зміст постанови Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №68 від 20.02.2025 року, копія якої долучена до позовної заяви,  яка є предметом оскарження, та якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Зі змісту постанови суд першої інстанції дійшов висновку що позивач був обізнаний про час розгляду адміністративної справи,  а тому не належним чином скористався своїм правом на оскарження постанови яка була прийнята за його відсутності. 
В подальшому, ухвалою від 28.04.2025 року суд повернув адміністративний позов на підставі п.9 ч.4 ст. 169 КАС України.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск  строку на звернення з даним позовом та  відсутність поважних причин для його повнолення.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції що можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 286 КАС України строк на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності рахується з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а не з моменту їх отримання.
Десятиденний строк для оскарження спірної постанови від 20.02.2025р. строк її оскарження сплинув 03.03.2025р. тому позивач подав клопотання  про його поновлення посилаючись на  те що  дізнався він про її існування лише з отримання інформації з ДВС, та отримавши копію, тобто 28.03.2025р.
Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з ч.1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання адміністративного позову.
Разом з тим, відхиляючи доводи позивача наведені в клопотанні про поновлення строку для звернення з позовом до суду, суд першої інстанції формально посилався на зміст постанови зазначаючи що вона містить інформацію про обізнаність позивача про час розгляду справи.
Однак досліджуючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови від 20.02.2025 року ( а.с.10) Громадянин ОСОБА_1 прибув до відділу ТЦК  17.02.2025 року, де щодо нього був складений протокол, який відсутній в матеріалах справи. Також зазначено що останній отримав повістку про виклик то відділу ТЦК ще 17.11.2024 року на 27.11.2024 рік.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження
рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті). 
Приймаючи рішення про відмову в поновлені строку на звернення з позовом до суду, судом першої інстанції не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку.
Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції з даним висновком не погоджується, оскільки за змістом постанови ОСОБА_1 був викликаний на 27.11.2024 року.
Матеріали справи не містять інформації про результат неявки позивачем 27.11.2024 року, а саме прийнятого посадовою особою рішення. 
Прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 17.02.2025 року, як свідчить зміст постанови, позивача чомусь було притягнуто до адміністративної відповідальності 20.02.2025 року. В свою чергу постанова яка є предметом оскарження не містить посилання на те, що позивача було викликано на зазначену дату.   
Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку що посадові особи належним чином не повідомили позивача про час розгляду адміністративного матеріала, а тому наведені  позивачем доводи щодо поважних причин пропуску строку, зазслуговують на увагу та на думку суду апеляційної інстанції є обґрунтованими та такими, що можуть вважатися поважними.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області  від 28.04.2025року слід скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 243, 311, 315, 320, 321 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
                    Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області  від 28.04.2025року в адміністративній справі № 383/438/25 – скасувати.
Матеріали справи № 383/438/25 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
                        Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник