У Х В А Л А
05 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 333/1732/14-ц
провадження № 61-13437ск25
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення 
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення 
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволення позову.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Разом з касаційною скаргою заявник подав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, в якому посилається на те, що він є пенсіонером та розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2024 рік, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за січень - грудень 2024 року (соціальні доплати), скріншотом із пенсійної справи щодо призначення пенсії з 19 листопада 2018 року (довічно) та пенсійним посвідченням 
серія НОМЕР_1 .
Крім цього, вважає, що в цих кредитних правовідносинах заявник виступає як споживач, а тому на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає звільненню від сплати судового збору.
Згідно з статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
Крім цього, Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 
4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 
6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Таким чином, вказаний закон чітко розмежовує, що від сплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.
Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором) у цій справі дотриманий.
Крім цього, згідно пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Верховний Суд зазначає, що із вказаних доказів неможливо встановити, що майновий стан заявника перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Таким чином, наведені заявником у клопотанні доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
З огляду на подані докази, які підтверджують майновий стан заявника, вбачається, що річний дохід становить 94 000 грн за 2024 рік.
А тому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України 
«Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір, з огляду на його річний дохід, у розмірі 3 760 грн (94 000 грн * 5 %)* 0,8 (частина третя 
статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цього недоліку.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2025 року залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 В. М. Ігнатенко