П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/12798/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.                                  Дата і місце ухвалення: 12.02.2025р., м. Одеса                                                                        	
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого  судді:  Бойка А.В.,
суддів :                         Єщенка О.В.,
  Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021р. доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та зобов`язано Головне управління нарахувати та виплачувати з 01.07.2021р. позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплати з 01.03.2022р. та з 01.03.2023р. за результатами індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24.02.2023р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Зобов`язано Головне управління провести з 01.03.2022р. та з 01.03.2023р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої в розмірі 83% грошового забезпечення та проіндексованої відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118 та від 24.02.2023р. №168, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 15.09.2023р.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України. 
Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. у справі №420/12798/23 шляхом зобов`язання  ГУ ПФУ в Одеській області подати протягом тридцяти днів звіт про виконання вказаного рішення.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області надати до суду інформацію щодо здійснення нарахування та виплати з 01.07.2021р. ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням правової оцінки суду, згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р.
На виконання вимог вказаної ухвали ГУ ПФУ в Одеській області 04.02.2025р. подало до суду звіт про виконання судового рішення по справі №420/12798/23.
За наслідками розгляду судом звіту відповідача ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року встановлено ГУ ПФУ в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. по справі №420/12798/23.
Зобов`язано Головне управління подати протягом тридцяти днів з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання судового рішення, а також надати до суду інформацію щодо здійснення нарахування та виплати з 01.07.2021р. ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням правової оцінки суду, згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить змінити ухвалу від 12.02.2025р., доповнивши її резолютивну частину наступними пунктами: 
«Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року по справі №420/12798/23.
Накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половину штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), іншу половину – до Державного бюджету України». 
В іншій частині апелянт просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що статтею 382-3 КАС України чітко визначено, які рішення суд має ухвалити за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення, а саме: постановити ухвалу про прийняття або про відмову у прийнятті звіту. При цьому, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Апелянт стверджує, що фактично не прийнявши звіт, в порушення ст.382-3 КАС України, суд першої інстанції не постановив ухвалу про відмову в прийнятті звіту та не наклав на керівника ГУ ПФУ в Одеській області штраф.  Відсутність судового рішення про відмову в прийнятті звіту позбавило суд першої інстанції можливості вирішити питання щодо накладення на керівника ГУ ПФУ штрафу. При цьому, виконання вимог частин 1-4 статті 382-3 КАС України не потребує подання стягувачем заяв, клопотань чи інших документів. 
ГУ ПФУ в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в її задоволенні. Зазначає, що на виконання судового рішення по справі №420/12798/23 Головне управління повело перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови №713 та з 01.03.2022р. по 01.03.2023р. здійснило перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої в розмірі 83% грошового забезпечення та проіндексованої відповідно до постанов КМУ №118 та №168. Розмір пенсії позивача з 01.02.2025р. становить 24810,03 грн. Сума доплати за період з 01.07.2021р. по 31.10.2023р., з урахуванням фактично виплачених сум, складає 55  527,20 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконано відповідачем у встановленому чинним законодавством порядку та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплату перерахованої пенсії буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансування (фактичної відсутності коштів) не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. 
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Дослідивши зміст звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судом першої інстанції встановлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. залишається невиконаним. Зокрема, суд зазначив, що доданими до звіту матеріалами підтверджується, що сума щомісячної доплати по Постанові №713 з грудня 2021 року по лютий 2022 року встановлена в розмірі 1968 грн., а не 2000 грн.
Також, суд першої інстанції зазначив, що згідно доданого до звіту листа від 28.01.2025 вих. 1500-0403-5/23273 на адресу Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виконання рішення суду по справі №420/12798/23, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказало, що сума доплати згідно зазначеного рішення суду з 01.03.2022р. по 31.10.2023р. складає 39623,20 грн. та просило розглянути питання щодо виділення коштів в сумі 39623,20 грн. для виконання рішення суду по зазначеній справі.
Натомість, рішенням суду від 15.08.2023р. у цій справі визначено, що починаючи з 01.07.2021р. позивач має право на нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Тобто, сума доплати з липня 2021 року по лютий 2022 року не визначена та не заявлена перед Пенсійним фондом України для виділення коштів.
Враховуючи вищенаведене, з метою належного судового контролю за виконанням рішення у справі, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне встановити ГУ ПФУ в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/12798/23, відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду колегія суддів звертає увагу на наступне. 
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в їх системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-ІХ внесені зміни до КАС України, який доповнено статтею 382-1 КАС України про порядок розгляду заяви про зобов`язання подати звіт, статтею 382-2 КАС України, яка регламентує розгляд звіту про виконання судового рішення та статтею 382-3 - рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення, які є чинними з 19 грудня 2024 року.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Отже, з 19 грудня 2024 року питання судового контролю вирішуються у судах з урахуванням змін, внесених Законом №4094-ІХ.
Відповідно до ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу .Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Згідно ч.2, 3 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Частиною п`ятою статті 382-3 КАС України визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Згідно ч.11 ст.382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Отже, на етапі перевірки звіту суб`єкта владних повноважень, який стосується, зокрема, перерахунку та виплати пенсії/доплати до пенсії, суд повинен взяти до уваги фінансовий стан боржника та має можливість врахувати його добросовісну поведінку, яка полягає у вчинені достатніх та вичерпних дій задля забезпечення виконання рішення у встановлений ним спосіб.
Дослідивши зміст звіту ГУ ПФУ в Одеській області про виконання  рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. у справі №420/12798/23 та додані до нього матеріали колегія суддів встановила, що вказане рішення залишається не виконаним як в частині нарахування в належному розмірі доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, так і в частині її виплати. 
Також, у відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області зазначає, що  сума доплати за період з 01.07.2021р. по 31.10.2023р., з урахуванням фактично виплачених сум, складає 55  527,20 грн., щодо виділення фінансування на виплату якої відповідач звернувся в установленому порядку. 
Натомість, як вбачається зі змісту листа від 28.01.2025 вих. 1500-0403-5/23273 на адресу Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виконання рішення суду по справі №420/12798/23, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказало, що сума доплати згідно зазначеного рішення суду з 01.03.2022р. по 31.10.2023р. складає 39623,20 грн., та просило розглянути питання щодо виділення коштів в сумі 39623,20 грн. для виконання рішення суду по зазначеній справі.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що незважаючи на набрання судовим рішенням по справі №420/12798/23 законної сили ще 15.09.2023р. станом на дату постановлення судом першої інстанції ухвали від 12.05.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області не здійснило належних дій як щодо нарахування ОСОБА_1 з 01.07.2021р. доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000 грн., так і дій, спрямованих на виплату відповідної доплати, зокрема, щодо звернення до ПФУ про виділення фінансування на такі видатки. 
Між тим, з аналізу ст.382 КАС України вбачається, що суд у межах здійснення судового контролю за виконанням судових рішень встановлює не лише формальний факт вчинення певної дії суб`єктом владних повноважень на виконання таких рішень, а й перевіряє належність таких дій суб`єкта владних повноважень. 
За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що за наслідками розгляду звіту ГУ ПФУ в Одеській області про виконання судового рішення по справі №420/12798/23 суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідне судове рішення не виконано відповідачем.
При цьому, Головним управлінням не ведено обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, а також не доведено вжиття ним заходів, спрямованих для своєчасного та повного виконання судового рішення у відповідності до його резолютивної частини, що відповідно до частини другої статті 382-3 КАС України є підставою для постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту. 
Наслідки постановлення ухвали про відмову в прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень  про виконання рішення суду передбачені частинами третьою, четвертою статті 382-3 КАС України у вигляді накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половина суми якого стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), то частиною п`ятою статті 382-3 КАС України передбачено випадки, коли суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати, а саме: у разі надання доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Таких доказів ГУ ПФУ в Одеській області ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій не надало. 
До того ж, колегія суддів наголошує, що у даному випадку йде мова не тільки про невиплату відповідачем на користь позивача донарахованих сум пенсії у зв`язку з відсутністю фінансування, а й про бездіяльність органу ПФУ щодо звернення про виділення коштів на всю суму, яку ним донараховано.
Згідно із пунктом 7 частини 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003р. №755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, відомості про керівника юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення або набуття повноважень, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ГУ ПФУ в Одеській області є ОСОБА_2 , тому саме до зазначеної особи слід застосувати штраф у порядку ст.382-3 КАС України у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2023р. у справі №420/12798/23 без зазначення поважних причин такого невиконання.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024р. №4059-IX установлено, що у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.
Таким чином, сума штрафу, накладеного на керівника ГУ ПФУ в Одеській області Буряченка О.Є. становить 60560,00 грн (20 х 3028,00 грн), половину якого в сумі 30280 грн. слід стягнути на користь позивача, а іншу половину у розмірі 30280 грн. - до Державного бюджету України.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. (ч.2 ст.317 КАС України)
Частиною четвертою статті 317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що правильно встановивши обставини справи (невиконання ГУ ПФУ в Одеській області судового рішення по справі №420/12798/23), судом першої інстанції не правильно застосовано положення ст.382-3 КАС України. Зазначене є підставою для зміни оскаржуваної ухвали від 12.02.2025р. шляхом доповнення її резолютивної частини висновком про відмову в прийнятті звіту та, у зв`язку з цим, про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання судового рішення, щодо якого встановлено судовий контроль в порядку ст.382 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року змінити, шляхом доповнення її резолютивної частини наступним:
«Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у прийнятті звіту від 04 лютого 2025 року про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року по справі №420/12798/23.
Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 штраф в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 половину штрафу у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 .
Стягнути з керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 половину суми штрафу у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок) до Державного бюджету України.
Ухвала є виконавчим документом та  обов`язкова до виконання.
Стягувачами за ухвалою є:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795).
Боржником за ухвалою є керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко Олександр Євгенович (РНКОПП НОМЕР_1 ).
Строк пред`явлення ухвали до виконання ОСОБА_1 становить три роки з дня набрання ухвалою законної сили.
Строк пред`явлення ухвали до виконання Державною судовою адміністрацією України становить три місяці з дня набрання ухвалою законної сили».
В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.                                                         

Суддя-доповідач:                                                   А.В. Бойко

Суддя:                                                                       О.В. Єщенко

Суддя:                                                                       О.А. Шевчук