Окрема думка
судді Верховного Суду у Касаційному цивільному суді Пророка В. В.
 
справа № 367/4187/14-ц (провадження № 61-12251 ск 24)
23 вересня 2024 року
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув касаційну скаргу керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі за заявою керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» до Бучанської міської ради, ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , про скасування рішень ради та витребування земельних ділянок і ухвалою від 23 вересня 2024 року відмовив у відкритті касаційного провадження.
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
 
1.         У липні 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив визнати недійсним рішення Бучанської селищної ради від 25 червня 2002  року № 71/1-4-ХХІV «Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління, до земель житлової та громадської забудови», визнати недійсними рішення Бучанської міської ради про відведення цих земельних ділянок загальною площею 14,0455 га у власність третім особам, а також витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 14,0455 га, кадастровий номер 3210800000:01:059:0321, на АДРЕСА_1 .
 
2.         Ірпінський міський суд Київської області рішенням від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року, позов задовольнив.
 
3.         У липні 2017 року представник ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_144 , - адвокат Залюбовська І. К. звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що існують істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі суду на час її розгляду та які підтверджують правомірність прийняття Бучанською селищною радою рішення від 25 червня 2002 року № 71/1-4-ХХІV «Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління, до земель житлової та громадської забудови».
 
4.         Ірпінський міський суд Київської області рішенням від 23 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року та постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами задовольнив. Скасував рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
5.         У серпні 2023 року керівник Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2020 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що існують істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі суду на час її розгляду.
 
6.         Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 07 березня 2024 року в задоволенні заяви керівника Київської обласної прокуратури про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами відмовив.
 
7.         Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими. 
 
8.         Київський апеляційний суд постановою від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу керівника Київської обласної прокуратури залишив без задоволення. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року залишив без змін.
 
9.         Постанова апеляційного суду мотивована тим, що зазначені заявником обставини не спростовують фактичні дані, покладені в основу рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2020 року, не впливають на правильність цього судового рішення та не мають істотного значення для правильного вирішення спору. Такі обставини не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду вказаного судового рішення.
 
10.     У вересні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові та ухвалити нове рішення, яким заяву керівник Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами задовольнити.
 
11.     Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої 389 ЦПК України - неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
12.     Обґрунтовуючи неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права скаржник вказує на те, що судами при розгляді відповідної заяви про скасування рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 квітня 2020 року не було враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм статей 76-81, 89, 263-265 та 423-425 ЦПК України, статей 149, 152, 155 Земельного кодексу України та статей 1,5, 7-9, 31, 57, 63 Лісового кодексу України. 
 
13.     Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи містять передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Враховуючи вищевикладене вважаю, що колегія суддів дійшла помилкових висновків про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі №367/4187/14-ц, а належним процесуальним рішенням у цій справі було б постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи №367/4187/14-ц з Ірпінського міського суду Київської області.

 
Суддя                                                                                                                 В. В. Пророк

Повний текст окремої думки складений 11 вересня 2025 року.