УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

09 жовтня 2025 року
м. Київ
справа №580/10371/23
адміністративне провадження №К/990/39683/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року
у справі №580/10371/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати у пільговому обчисленні кожний рік роботи - за один рік і шість місяців, тобто застосувавши коефіцієнт 1,5 до періоду роботи позивача з 15 листопада 1984 року до 14 листопада 1987 року включно, як трудовий стаж, вироблений в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, як працівнику, що мав пільги, встановлені пунктом 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (зміни і доповнення, внесені Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року), та провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу починаючи з 10 вересня 2006 року, тобто з моменту призначення пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати у пільговому обчисленні кожний рік роботи - за один рік і шість місяців, тобто застосувавши коефіцієнт 1,5 до періоду роботи позивача з 15 листопада 1984 року до 14 листопада 1987 року включно, як трудовий стаж, вироблений в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, як працівнику, що мав пільги, встановлені пунктом 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (зміни і доповнення, внесені Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року) та провести перерахунок і виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу починаючи з 10 вересня 2006 року, тобто з моменту призначення пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок і виплату пенсії з врахуванням періодів роботи з 15 листопада 1984 року до 14 листопада 1987 року на ПМК-177 Ризького тресту великопанельного домобудівництва місто Когалим, Сургутський район, Тюменська область, Ханти-Мансійський автономний округ (ХМАО), Російської РФСР, що відноситься до районів Крайньої Півночі із зарахуванням одного року роботи за один рік шість місяців, за період з 10 вересня 2006 року по 02 травня 2023 року, та прийняти в цій частині нове рішення, яким дані позовні вимоги залишено без розгляду.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 23 вересня 2025 року звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Водночас скаржником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року була ухвалена в порядку письмового провадження та набрала законної сили з моменту прийняття.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою - 18 липня 2024 року, в той час, як касаційну скаргу подано скаржником до Верховного Суду 23 вересня 2025 року, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

У заяві про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року отримано ним 26 червня 2024 року, що підтверджується копією конверта Шостого апеляційного адміністративного суду.

Водночас пропуск процесуального строку позивач пов`язує саме з погіршенням стану здоров`я після отримання оскаржуваної постанови та похилим віком (79 років), а також у зв`язку з перебуванням на амбулаторно-поліклінічному лікуванні в період з 05 липня 2024 року по 29 липня 2024 року.

Інших підстав пропуску строку позивач не наводить.

Таким чином, позивач просить Верховний Суд визнати наведені підстави пропуску строку поважними та поновити строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року.

При розгляді заяви скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Суд враховує наступне.

Відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно частин п`ятої, шостої, сьомої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша статті 77 КАС України).

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником на обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Позивач просить поновити строк, посилаючись на погіршення стану здоров`я після отримання оскаржуваної постанови та похилий вік (79 років), а також перебування на амбулаторно-поліклінічному лікуванні в період з 05 липня 2024 року по 29 липня 2024 року.

Так заявлений період лікування з 05 липня 2024 року по 29 липня 2024 року лише частково охоплює 30-денний строк оскарження, який сплив 18 липня 2024 року.

Позивач отримав повний текст постанови 26 червня 2024 року. Документально підтверджене лікування розпочалося 05 липня 2024 року та завершилося 29 липня 2024 року.

Однак основна проблема полягає у значній часовій різниці між закінченням лікування (29 липня 2024 року) та датою фактичного подання скарги (23 вересня 2025 року), тобто, за період понад рік і два місяці після завершення заявленого лікування, яке нібито перешкоджало поданню, позивачем не було вчинено жодних процесуальних дій.

КАС України вимагає від особи не лише посилатися на необізнаність чи хворобу, а й довести реальну відсутність можливість звернутися до суду. Тривала пасивна поведінка особи, яка не звертається до суду протягом значного проміжку часу після усунення обставин, на які вона посилається, свідчить про відсутність належної зацікавленості та недобросовісне ставлення до своїх процесуальних обов`язків.

Процесуальні строки, встановлені законом, є гарантією юридичної визначеності у публічно-правових відносинах і дисциплінують учасників процесу.

Недотримання такого тривалого строку без належних, об`єктивних та безперервних доказів перешкод, які охоплюють весь період пропуску, порушує принцип правової стабільності та не може бути визнано поважною причиною для поновлення такого строку.

Враховуючи, що медичні документи (виписка денного стаціонару) охоплюють лише незначну частину пропущеного строку і не доводять об`єктивної непереборності для подання скарги протягом понад року, колегія суддів вважає, що позивач не довів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Таким чином, наведені скаржником у касаційній скарзі підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З огляду на те, що скаржником не наведено поважних підстав пропуску строку та не надано належних і допустимих доказів, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів на підтвердження вказаних у заяві доводів.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині направлення до суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (пункт 4 частини першої статті 333 КАС України).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 121, 169, 248, 330, 332, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави пропуску строку та відмовити у задоволенні вказаної заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №580/10371/23.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №580/10371/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Встановити десятиденний строк з моменту вручення даної ухвали для усунення встановлених судом недоліків.

4. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа