Номер провадження: 33/813/1098/25
Номер справи місцевого суду: 507/2318/24 
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т. П. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання – Губара Д.В., за участю ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ткаченко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, інваліда 2 групи, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП
установив
Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: ОСОБА_1 08.10.2024 року о 20:00 годині, на 36 км. + 500 м. автодороги Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, керуючи автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , при здійсненні обгону, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Ваз-21063" д/н НОМЕР_3 , який рухався в попутньому напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».
Крім того, ОСОБА_1 08.10.2024 року о 20:00 годині, на 36 км. + 500 м. автодороги Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, керуючи автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».
Окрім того, ОСОБА_1 08.10.2024 року о 20:00 годині, на 36 км. + 500 м. автодороги Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, керуючи автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкогольні напої не дочекавшись медичного огляду на стан сп`яніння та дозволу лікаря. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, 2.10 (є) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».
Зазначеною постановою суду першої інстанції провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що постанова суду незаконна та необґрунтована, просить її скасувати у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 
- судом не взято до уваги що апелянт не керував транспортним засобом, а взяв на себе відповідальність сина, який був учасником ДТП;
- також судом не прийнято до уваги, що апелянт не міг вказати на точне місце ДТП, що підтверджує його доводи, що він дійсно не був за кермом під час ДТП.
-наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
На підставі цього просить задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
В судову засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник – адвокат Ткаченко Є.Б. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з п.2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання до медичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно з п.13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП є вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.10 (є) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124; ч.4 ст.130 КУпАП.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 478623 від 08.10.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з фабули якого убачається, що ОСОБА_1 08.10.2024 року о 20:00 годині, на 36 км. + 500 м. автодороги Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, керуючи автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , при здійсненні обгону, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Ваз-21063" д/н НОМЕР_3 , який рухався в попутньому напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. (а.с.14).
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, йому були роз`ясненні його права, однак від підпису протоколу останній відмовився, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 478624 від 08.10.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, з фабули якого убачається, що ОСОБА_1 08.10.2024 року о 20:00 годині, на 36 км. + 500 м. автодороги Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, керуючи автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (а) «Правил дорожнього руху» (а.с. 31).
ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, йому були роз`ясненні його права, однак від підпису протоколу останній відмовився, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 478622 від 08.10.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, з фабули якого убачається, що ОСОБА_1 08.10.2024 року о 20:00 годині, на 36 км. + 500 м. автодороги Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, керуючи автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкогольні напої не дочекавшись медичного огляду на стан сп`яніння та дозволу лікаря. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, 2.10 (є) «Правил дорожнього руху» (а.с. 2).
ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, йому були роз`ясненні його права, однак від підпису протоколу останній відмовився, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.
Апеляційний суд зазначає, що досліджені протоколи про адміністративні правопорушення повністю відповідають вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає їх допустимими доказоми.
В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній визнав що керував автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 рухаючись по автодорозі Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, між селами Гвоздавка 1 в напрямку села Зеленогірське, ОСОБА_1 розпочав маневр обгону автомобіля світлого кольору, коли автомобілі зрівнялись, автомобіль який обганяв ОСОБА_1 різко взяв вліво та вдарив автомобіль під керуванням останнього в правий бік, після чого, ОСОБА_1 зупинився, а автомобіль жигулі поїхав в напрямку села Зеленогірське. Після зупинки, ОСОБА_1 побачив, що сталося, після чого почав доганяти автомобіль жигулі, але не догнав та поїхав додому. Де зателефонував до поліції та повідомив про пригоду, після чого, почав вживати алкогольні напої (горілку), 50 грамів (а.с. 18).
Також до матеріалів долучено пояснення ОСОБА_2 від 08.10.2024 року, з яких вбачається, що 08 жовтня 2024 року, вже було темно, він керував автомобілем ВАЗ 2106, в якому були пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рухалися в напрямку селища Зеленогірське. Позаду побачив дальнє світло від автомобіля, який рухався в попутному напрямку. Автомобіль білого кольору по типу марки «Джип», об`їхав його авто, при цьому зачепив бік його автомобіля. Він зупинився та думав, що водій іншого автомобіля повернеться, але цього не сталося. ДТП сталося по догорозі між селами Гводавка Перша та Гвоздавка Друга. Він пересадив пасажирів в попутний автомобіль, зарядив телефон та викликав поліцію та чекав на місці. (а.с. 19).
Також до матеріалів справи долучено пояснення свідка ОСОБА_3 від 08.10.2024 року, відповідно до яких, ОСОБА_3 їхала в якості пасажира в автомобілі ВАЗ, яким керував ОСОБА_5 , також із ними їхала її сусідка ОСОБА_6 . Їхнє авто почав об`їжати інший автомобіль, вона почула удар у лівий бік автомобіля. Після цього ОСОБА_5 зупинився, а інший автомобіль поїхав далі і не зупинився. Вона із ОСОБА_7 пересіли в попутній автомобіль, поїхали додому, бо в неї вдома чекали діти, а ОСОБА_5 залишився на місці, чекати поліцію (а.с. 21).
Крім того, до матеріалів справи долучено пояснення свідка ОСОБА_4 від 08.10.2024 року, які за змістом, є аналогічними з поясненнями свідка ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 08.10.2024 року. Зокрема, відеозапис розпочинається з моменту прибуття працівників поліції до домоволодіння ОСОБА_1 на виклик про ДТП. На відеозаписі вбачається, як ОСОБА_1 розповідає, що керував автомобілем "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 рухаючись по автодорозі Т-1621 Саврань-Балта-Зеленогірське-Любашівка, між селами Гвоздавка 1 в напрямку села Зеленогірське, ОСОБА_1 розпочав маневр обгону автомобіля світлого кольору, коли автомобілі зрівнялись, автомобіль який обганяв ОСОБА_1 різко взяв вліво та вдарив автомобіль під керуванням останнього в правий бік, після чого, ОСОБА_1 зупинився, а автомобіль жигулі поїхав в напрямку села Зеленогірське. Після зупинки, ОСОБА_1 побачив, що сталося, після чого почав доганяти автомобіль жигулі, але не догнав та поїхав додому. Де зателефонував до поліції та повідомив про пригоду, після чого, почав вживати алкогольні напої (горілку), 50 грамів, та став очікувати працівників поліції.
Також, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, неодноразово звертав увагу, що вживав алкогольні напої вже після дорожньо-транспортної пригоди, а під час ДТП був тверезим.
Після того, як ОСОБА_1 надав пояснення, працівники поліції оглянули автомобіль "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , на якому були пошкодження характерні для ДТП, в подальшому ОСОБА_1 було запропоновано разом з працівниками поліції прослідувати на місце ДТП, на що останній погодився. 
Після прибуття на місце ДТП, там перебував інший учасник ДТП, а саме, ОСОБА_2 , який пояснив, що він керував автомобілем ВАЗ 2106, в якому були пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рухалися в напрямку селища Зеленогірське. Позаду їхав автомобіль, який рухався в попутному напрямку. Автомобіль білого кольору по типу марки «Джип», об`їхав його авто, при цьому зачепив бік його автомобіля. Він зупинився та думав, що водій іншого автомобіля повернеться, але цього не сталося, він викликав працівників поліції та залишався на місці ДТП.
Під час огляду місця ДТП було встановлено місце зіткнення транспортних засобів, та виявлено уламки покажчика повороту з автомобіля "Renault Duster" д/н НОМЕР_2 , та осип лакофарбового покриття.
В подальшому ОСОБА_1 визнав обставини дорожньо-транспортної пригоди за його участі та працівники поліції розпочали складати адміністративні матеріали.
Неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що саме після ДТП він вживав міцний алкоголь, що підтверджується відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в усній формі поліцейським, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що він керував автомобілем, був учасником ДТП та вживав алкоголь після ДТП.
Наявний відеозапис в цілому відображає послідовність дій поліцейських. Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, відповідають вимогам Інструкції. Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор – пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Долучені відеозаписи є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксовані факт добровільного надання пояснень, щодо обставин ДТП.
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Таким чином суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам, вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Апеляційний суд вважає зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 та ч.4 ст.130КУпАП.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не взято до уваги що апелянт не керував транспортним засобом, а взяв на себе відповідальність сина, який був учасником ДТП, апеляційний суд вважає неприйнятними, та такими що спростовуються матеріалами справи, оскільки працівниками поліції прибули на виклик ОСОБА_1 стосовно дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, для оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_1 , при цьому, останній свою причетність до ДТП не заперечував, в подальшому визнав скоєні правопорушення, був ознайомлений зі змістом складених протоколів, йому були роз`ясненні йому права, що засвідчено відеозаписом, що долучений до матеріалів провадження.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 визнав що керував транспортним засобом в день події та потрапив в дорожньо-транспортну пригоду.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 33, 36 КУпАП в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 Ю.І. Кравець