Головуючий І інстанції: Панов М.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 р. 	Справа № 520/2657/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,   по справі № 520/2657/25
за позовом              ОСОБА_1  
до             Військової частини НОМЕР_1                    
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати рішення №356 від 07.01.2025 військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік протиправним;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік із урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років одночасно із компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі № 520/2657/25 скасувати, прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно у сумі 8 000 грн, остаточний розмір яких та докази, передбачені ст. 134, ч. 7 ст. 139 КАС України, будуть подані додатково протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що він 07.01.2024 отримав поранення, а саме: опіки обличчя, правої кисті 2 ст. під час захисту Батьківщини, при виконанні бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до позову копією довідки про обставини травми від 25.01.2024 за №360 та 13.01.2024 отримав друге вогнепальне осколкове поранення, а загалом третє (копія довідки про обставини травми від 25.01.2024 3365.  Вказав, що він до звільнення з військової служби він звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік, за результатами розгляду якого  Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, оскільки позивачем отримано матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.  Вважає, що відмова Військової частини НОМЕР_1 у нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік позивачу з наведених підстав, з огляду на приписи Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 за №260 (далі - Порядок №260), та окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 за № 183/уд є протиправною.
Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції  від 03.06.2025 по справі №520/2657/25 -  без змін.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025 замінено відповідача Військову частину НОМЕР_1 на правонаступника - Військову частину НОМЕР_4 .
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 24.03.2022 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначений на посаду старшого стрільця стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 №11 від 23.03.2022, що підтверджується копією витягу з наказу №11 від 24.03.2022 (а.с. 11). У 2023 році позивач перейшов на службу до військової частини НОМЕР_1 .
28.09.2023 позивач отримав поранення  під час бойових дій, що підтверджується копією виписки із стаціонарного лікування №7973 від 18.10.2023 форми 110, довідкою ВЛК від 31.20.2023 №1916 (а.с. 16-17).
У грудні 2023 позивач звернувся з рапортом про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік та відповідно до наказу від 17.12.2023 №1136 йому призначено виплатити вказану виплату  (а.с. 36).
07.01.2024 ОСОБА_1 одержав опіки обличчя, правої кисті ІІ ст. за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про обставини травми №360 від 25.01.2024, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 14).
13.01.2024 ОСОБА_1 одержав вогнепальні осколкові сліпі поранення м/т правого та лівого стегна, правої гомілки з наявністю сторонніх тіл (металеві уламки), посттравматична нейропатія правого стегнового нерву з тимчасовим порушенням функцій за обставинами безпосередньої участі військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ВЛК №165 від 23.01.2024 та копією довідки про обставини травми №365 від 25.01.2024, які містяться в матеріалах справи (а.с. 13, 15).
08.12.2024 позивач звернувся на лінію МО України (реєстраційна картка звернення МА-18177564 від 08.12.2024 21:21) з проханням виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, на яке листом від 07.01.2025 №356 командиром військової частини НОМЕР_1 повідомлено, що відповідно пункту НОМЕР_6 окремого рішення Міністр Оборони України від 16.01.2024 №183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань виплачується один раз у 2024 році за наявності події, а саме у разі поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події. Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 17.12.2023 № 1136 «Про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік" позивачу вже була здійснена виплата матеріальної допомоги у 2023 для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення. Таким чином, право на отримання зазначеної допомоги, згідно пункту 6 окремого рішення Міністра Оборони України від 16.01.2024 № 183/уд реалізовано у рік настання події - 2023 році.
17.12.2024 лейтенанта ОСОБА_1 командира зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 було звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) № 1001 у запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини або з інших поважних причин, визначених абзацом тридцятим пункту 3 частини двадцятої цієї статті: необхідність здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення).
Вважаючи протиправною відмову у нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що під час проходження військової служби протягом 2024 року і до моменту звільнення з військової служби він звертався до командира Військової частини НОМЕР_1 із відповідним рапортом щодо нарахування та виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, тому дійшов висновку, що у Військової частини НОМЕР_1 за відсутності рапорту позивача про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік були відсутні підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. за № 704 визначено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2). Додатком 1 до Постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців із числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 5 вказаної вище Постанови було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, і допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розділом ХХ Інструкції № 200 врегульовано питання виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Так, пунктом першим встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини надається в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством України на день звернення.
Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.
Згідно з пунктом 2, матеріальна допомога надається на підставі рапорту в кожному конкретному випадку.
Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансового підрозділу для виплати матеріальної допомоги.
Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.
Аналізуючи викладене, варто зазначити, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).
При цьому, Законом № 2011-XII не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а згідно ч. 4 ст. 9 цього Закону, Міністру оборони України надано повноваження стосовно визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі й матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Постановою № 704 і Інструкцією № 200 встановлено лише граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищувати місячного грошового забезпечення, а право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.
Таким чином, Законом № 2011-XII делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.
Згідно рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:
смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;
поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;
у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:
онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);
захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;
безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;
сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.
Аналізуючи вищевказане рішення Міністра оборони України, колегія суддів зазначає, що воно містить певний перелік підстав, які надають право військовослужбовцю на отримання ним матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 
Як слідує з матеріалів даної справи, позивачу матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 не виплачувалась.
Судовим розглядом встановлено, що 28.09.2023 позивач отримав поранення  під час бойових дій, після чого у грудні 2023 на підставі його рапорту та  відповідно до наказу від 17.12.2023 №1136 йому виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Після цього 07.01.2024 та 13.01.2024 ОСОБА_1 одержав поранення за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями довідок, які містяться в матеріалах справи (а.с. 14).
08.12.2024 позивач звернувся на лінію МО України (реєстраційна картка звернення МА-18177564 від 08.12.2024 21:21) з проханням виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, однак листом від 07.01.2025 №356 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив, що оскільки позивачу вже була здійснена виплата матеріальної допомоги у 2023 для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення, тому право на отримання зазначеної допомоги, згідно пункту 6 окремого рішення Міністр Оборони України від 16.01.2024 №183/уд реалізовано у рік настання події - 2023 році.
Надаючи оцінку зазначеній підставі для відмови позивачу у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, колегія суддів вказує, що пунктом першим  Розділу ХХ Інструкції № 200  встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини надається в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством України на день звернення.
Рішенням Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд встановлено підстави для призначення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, зокрема у зв`язку з  порушенням стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм.
Відповідно до довідки ВЛК №165 від 23.01.2024, яка містяться в матеріалах справи, 13.01.2024 ОСОБА_1 одержав  поранення за обставинами безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 . Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.81 графи ІІІ Розкладу хвороб  - потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (календарних днів).
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що оскільки матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз на рік з підстав визначених  у рішенні Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд у розмірі місячного грошового забезпечення, тому у зв`язку з тим, що у 2024 році позивач отримав поранення за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини та після лікування потребував відпустки для лікування після поранення на 30 (календарних днів), ОСОБА_1 набув право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і у 2024 році. 
Таким чином, відмова позивачу у виплаті матеріальної допомоги  для вирішення соціально-побутових питань  у 2024 році з тих  підстав, що йому вже була здійснена виплата матеріальної допомоги у 2023 для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення, тому право на отримання зазначеної допомоги, згідно пункту 6 окремого рішення Міністр Оборони України від 16.01.2024 №2 183/уд реалізовано у рік настання події - 2023 році, на думку колегії суддів є необгрунтованою, тому колегія суддів вважає, що вказане рішення, викладене у  листі №356 від 07.01.2025 військової частини НОМЕР_1 про невиплату ОСОБА_1  матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік  є протиправним.
Що стосується вимог про нарахування та виплату  матеріальної допомоги  для вирішення соціально-побутових питань з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, то Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22 зазначав, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Таким чином, нарахування та виплата  матеріальної допомоги  для вирішення соціально-побутових питань позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Аналогічний підхід застосував Верховний Суд у постановах від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/6441/22, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22, від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23 та від 27 червня 2024 року по справі № 580/602/22.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що з метою  обрання належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати військову частину НОМЕР_4 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення з компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позову.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позову. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 по справі № 520/2657/25  скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати  рішення військової частини НОМЕР_1 викладене у  листі №356 від 07.01.2025 щодо невиплати ОСОБА_1  матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік протиправним.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік  в розмірі місячного грошового забезпечення з компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44  . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло