ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 500/6304/24 пров. № А/857/21299/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                                        Матковської З.М.
суддів-                                                            Гінди О.М., Ніколіна В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в електронній формі в м. Львові апеляційну скаргу Кременецького відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі №500/6304/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , діючої від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Кременецького відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
головуючий суддя першої інстанції – Подлісна І.М., місце ухвалення – м. Тернопіль, дата складання повного тексту – 12.05.2025
В С Т А Н О В И В :
02 квітня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_1 , діючої від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Кременецького відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Заява обґрунтована тим, що виконавчий лист виданий помилково, оскільки 06 травня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 р. в справі№500/6304/24.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в задоволенні заяви Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання виконавчого листа по адміністративній справі №500/6304/24 виданого 27.03.2025 року Тернопільським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Не погоджуючись і ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що така  прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального прав та  невірним   встановленням обставин у справі.
Суть доводів апелянта зводиться до того, що виконавчий лист  судом першої інстанції було видано помилково, оскільки відповідачем вдруге була подана апеляційна скарга.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Позивач правом подання відзиву не скористався.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 р. в даній справі позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Зобов`язано Кременецький відділ Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без надання згоди на збір і обробку її персональних даних.
Відповідачем 23.01.2025 р. була подана апеляційна скарга, яка ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 р. була повернута апелянту.
22.02.2025 р.  Кременецький відділ Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області вдруге подав апеляційну скаргу.
27.03.2025 року позивачу видано виконавчий лист.
Суд першої інстанції у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовив з тих підстав, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання у строк до дати видачі виконавчого листа, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Тобто, причинами визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можуть бути: 1) якщо виконавчий лист було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:
-          матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);
-          процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконано.
Кременецький відділ Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області вважає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що він виданий помилково, оскільки 06 травня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 р. в справі№500/6304/24.
Натомість суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 р. апеляційну скаргу Кременецького відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 500/6304/24, було повернуто скаржнику, а відтак судове рішення набрало законної сили 20 лютого 2025 року, тому 27.03.2025 року позивачу видано виконавчий лист.
Апеляційний суд вважає вірними наведені висновки суду першої інстанції.
Крім цього, на час видачі виконавчого листа відомостей щодо подання апеляційної скарги у суду не було  та виконавчий лист було видано після строків встановлених на апеляційне оскарження, відповідно на час видачі виконавчого листа не було підстав вважати, що виконавчий лист було видано помилково.
Також суд вірно зазначив, що відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження»,  виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Таким чином,  відповідач вправі був звернутись  до органів виконавчої служби про зупинення виконавчого провадження у зв`язку  із прийняттям апеляційної скарги до розгляду та відкриттям апеляційного провадження у  справі.
          Водночас  колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідач не позбавлений  права повторного звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у випадку наявності підстав встановлених ч. 1 ст.374 КАС України, зокрема з урахуванням результатів апеляційного розгляду справи.
Щодо доводів апелянта про те, що відділ ДМС повідомляв суд про подання апеляційної скарги, то вказаний лист датований 29.03.2025 р., надійшов до суду 31.03.2025р., тоді як виконавчий лист видано 27.03.2025 р.            
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені в апеляційній скарзі доводи безпідставними, а висновки суду першої обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали відсутні.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З          а таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Кременецького відділу управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня року у справі №500/6304/24  без  змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін