ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/29464/21                                                Суддя (судді) першої інстанції: Неклеса Олена Миколаївна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 жовтня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Безименної Н.В., Кучми А.Ю. 
за участю секретаря                               Коренко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом  Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державної аудиторської служби України про усунення виявлених порушень в частині п.12

В С Т А Н О В И Л А
Акціонерне товариство “Українська залізниця” звернулось до суду із позовною заявою до Державної аудиторської служби України, в якій просило:
- визнати протиправною та скасувати Вимогу Державної аудиторської служба України від 24.06.2021 № 000500-14/7930-2021 про усунення виявлених порушень, в частині п.12, а саме щодо зобов`язання забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення» втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн.;
- стягнути на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) судові витрати з Державної аудиторської служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 40165856) за рахунок бюджетних асигнувань.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що твердження ДАСУ щодо втрат фінансових ресурсів АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення», заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих ними послуг на загальну суму 15 021 620,06 грн. є абсолютно помилковим висновком, оскільки фінансові операції на вказану суму не підпадають під дію постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 № 668 за предметом її регулювання, а саме питання оплати послуг та компенсації витрат членів наглядових рад. За умови здійснення витрат членом наглядової ради, останній, на підставі підтверджувальних документів має скласти відповідний акт, підписати його з однієї сторони, з іншої сторони акт підписує керівник підприємства. За умови, що член наглядової ради не поніс витрати, акти, відповідно, не складаються, а Укрзалізниця, відповідно, їх не компенсує. Саме такі фінансові операції АТ «Укрзалізниця», за відсутності безпосередніх (прямих) витрат членів наглядової ради, й складають загальну суму 15 021 620,06 грн. та відповідно понесені безпосередньо АТ «Укрзалізниця». Окрім того, складення актів членами наглядової ради із передачею цих витрат АТ «Укрзалізниця» з метою компенсації унеможливлюється самим фактом того, що ці витрати понесено безпосередньо АТ «Укрзалізниця» (така операція та документи вважатимуться фіктивними). Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що контролюючим органом помилково віднесено фінансові операції Укрзалізниці, до операцій, які відносяться до компенсацій, понесених членами наглядової ради витрат, та які потребували складання актів. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано Вимогу Державної аудиторської служба України від 24.06.2021 № 000500-14/7930-2021 про усунення виявлених порушень, в частині п.12, а саме щодо зобов`язання забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення» втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної аудиторської служби України (код ЄДРПОУ 40165856) на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” (код ЄДРПОУ 40075815) судовий збір в розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Державна аудиторська служба України звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання пункту 8.24 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на 1 квартал 2021 року (в частині інспектувань), відповідачем проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Українська залізниця» та його філій за період з 01.01.2017 року по 30.06.2020 року.
За результатами вказаного заходу державного фінансового контролю Держаудитслужба склала акт ревізії від 19.05.2021 року №05-21/2 (далі - Акт ревізії № 05-21/2), в якому зафіксовано низку порушень фінансової дисципліни.
Зазначений Акт ревізії № 05-21/2 підписано із запереченнями посадовими особами АТ «Укрзалізниця».
Зважаючи на те, що з боку позивача під час Ревізії не усунуто в повному обсязі виявлені порушення фінансової дисципліни, Держаудитслужба надіслала на поштову адресу позивача письмову вимогу про усунення виявлених ревізією порушень від 24.06.2021 року №000500- 14/7930-2021.
Як встановлено із пункту 13 умовно-описової частини Вимоги (сторінка 4 Вимоги), за результатами зазначеної Ревізії Держаудитслужба виявила порушення фінансової дисципліни, зокрема те, що на порушення пункту 4 Порядку визначення умов оплати послуг та компенсації витрат членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 відсотків акцій (часток) належить державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 668, філією "Центр сервісного забезпечення" здійснено витрати з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради АТ «Українська залізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн, що призвело до втрат фінансових (матеріальних) ресурсів Філії на зазначену суму.
Усунення наведеного порушення Держаудитслужба вимагала у пункті 12 умовно-зобов`язальної частини Вимоги (сторінка 23 Вимоги), а саме: забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі Філії "Центр сервісного забезпечення" втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради АТ «Українська залізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальному суму 15 021 620,06 гривень.
Не погоджуючись із вимогою Державної аудиторської служба України від 24.06.2021 №000500-14/7930-2021 про усунення виявлених порушень, в частині п.12, а саме щодо зобов`язання забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення» втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що публічно-владні управлінські функції реалізовані відповідачем при прийнятті спірної вимоги не у спосіб передбачений законом, внаслідок чого пункт вимоги 12 Державної аудиторської служби України, підлягають скасуванню як протиправний.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2939-XII), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Згідно частини першої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 43), визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Згідно з пунктом 7 Положення № 43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Відповідно до п. 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 550), інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Пунктами 4, 5 Порядку № 550 передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону (2939-12) та цього Порядку.
Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом № 2939-XII.
За приписами частини першої статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
В силу п.п. 16, 23 п. 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Згідно з пунктом 50 Порядку № 550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення:
- притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю;
- порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;
- звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства;
- застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів з господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550).
Відповідно до п.2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і   фактичній перевірці певного   комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно з пунктом 46 Порядку № 550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повного усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надсилання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Відповідно до п.50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю;
порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства;
звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує Вимогу Державної аудиторської служба України від 24.06.2021 № 000500-14/7930-2021 про усунення виявлених порушень, в частині п.12, а саме щодо зобов`язання забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення» втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн.
У частині другій статті 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Згідно з частиною 1 ст.13 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не вживав заходів, передбачених п.50 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. №550 для забезпечення звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних з порушенням вимог законодавства.
Враховуючи встановлені у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Вимога Державної аудиторської служба України від 24.06.2021 № 000500-14/7930-2021 про усунення виявлених порушень в частині п.12, яка надсилалась позивачу за результатами ревізії є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке вливає на права та обов`язки позивача в частині усунення виявлених порушень, а тому підлягає оскарженню в судовому порядку, в іншому випадку позивач позбавляється гарантованого Конституцією України права на судовий захист.
Відповідач у Вимозі від 24.06.2021 року №000500-14/7930-2021 та у відзиві на позовну заяву зазначає про порушення позивачем вимог пункту 4 Порядку визначення умов оплати послуг та компенсації витрат членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 відсотків акцій (часток) належить державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 668.
Згідно з п.1 Порядку визначення умов оплати послуг та компенсації витрат членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 відсотків акцій (часток) належить державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 668 (далі – Порядок №668) цей Порядок визначає умови оплати послуг та компенсації витрат членам наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі (далі - члени наглядових рад).
Відповідно до ч.2 Порядку №668 член наглядової ради державного унітарного підприємства (далі - підприємство), господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі (далі - товариство), має право на оплату своїх послуг у вигляді річної і додаткової винагород та на компенсацію витрат, пов`язаних з виконанням ним своїх функцій, на умовах, визначених у цивільно-правовому договорі, що затверджуються загальними зборами товариства, суб`єктом управління об`єктами державної власності, до сфери управління якого належить підприємство.
Пунктом 3 Порядку №668 визначено, що оплата послуг та компенсація витрат членам наглядових рад, які є нерезидентами, здійснюється з урахуванням вимог законодавства, що регулює обіг іноземної валюти в Україні.
Пунктом 4 Порядку №668 оплата послуг за виконання членами наглядових рад своїх функцій та компенсація витрат членам наглядових рад здійснюється на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, який підписується членом наглядової ради та керівником підприємства, товариства.
З вказаних вище приписів Порядку №668 випливає висновок, що цей порядок регулює питання оплати послуг та компенсації витрат членам наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі та передбачає здійснення компенсації витрат членам наглядових рад, які були ними безпосередньо понесені, на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, який підписується членом наглядової ради та керівником підприємства, товариства.
З матеріалів справи встановлено, що витрати про які зазначає відповідач у Вимозі в розмірі 15 021 620,06 грн. були понесені з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради АТ «Українська залізниця» наглядових функцій, отже такі фінансові операції АТ «Укрзалізниця» були здійснені за відсутності безпосередніх (прямих) витрат членів наглядової ради, отже понесені безпосередньо АТ «Укрзалізниця».
Отже, фінансові операції на вказану суму не підпадають під дію пункту 4 Порядку №668 за предметом її регулювання, а саме щодо компенсації витрат членам наглядових рад на підставі акта приймання-передачі наданих послуг.
Також слід зазначити, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» здійснює господарську діяльність на підставі статуту, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 №735 (далі - Статут).
Відповідно до пункту 66 Статуту, в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вказано, що у період виконання членами наглядової ради своїх функцій товариство виплачує їм фіксовану винагороду з урахуванням обмежень, передбачених законодавством, і здійснює компенсацію витрат, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради своїх функцій.
Порядок виплати членам наглядової ради винагороди визначається відповідно до законодавства цим Статутом, положенням про наглядову раду, а також цивільно-правовим договором, що укладається з кожним членом наглядової ради.
Такий договір від імені товариства підписує голова правління чи інша уповноважена загальними зборами особа на умовах, затверджених рішенням загальних зборів. З припиненням повноважень члена наглядової ради одночасно припиняється дія договору, укладеного з ним.
Витрати членів наглядової ради, що безпосередньо пов`язані з їх діяльністю (на відрядження, телефонні, поштові, канцелярські, транспортні витрати тощо), здійснюються за рахунок товариства.
Тож, абзацом 1 пункту 66 Статуту передбачено, що товариство здійснює компенсацію витрат, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради своїх функцій, тоді як абзацем 4 пункту 66 передбачено ширші повноваження АТ «Укрзалізниця» - витрати членів наглядової ради, що безпосередньо пов`язані з їхньою діяльністю, здійснюються за рахунок Товариства.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 №610-р, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, затверджено умови цивільно-правових договорів з незалежними членами наглядової ради акціонерного товариства “Українська залізниця” та представниками держави, які призначені до наглядової ради акціонерного товариства “Українська залізниця”, що додаються до оригіналу.
Згідно з п. 4.1 Умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами наглядової ради (незалежними директорами) ПАТ «Укрзалізниця», затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 року №610-р, витрати й видатки членів наглядової ради, що безпосередньо пов`язані з їх діяльністю, здійснюються за рахунок Компанії відповідно до її затвердженого фінансового плану. У порядку, визначеному законодавством країни та цим Договором, Компанія додаткового оплачує, компенсує члену наглядової ради такі обґрунтовані і документально підтверджені витрати і видатки, понесені ним у зв`язку з виконанням наглядових функцій за цим Договором:
- витрати на проїзд;
- витрати на проживання у готелі протягом часу участі у засіданнях наглядової ради;
- витрати, пов`язані з отриманням віз до інших країн (якщо поїздки за кордон необхідні у зв`язку з виконанням функцій члена наглядової ради);
- інші обґрунтовані витрати члена наглядової ради, які пов`язані з виконанням наглядових функцій.
Згідно з п. 4.2 Умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами наглядової ради (незалежними директорами) ПАТ «Укрзалізниця», затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 року №610-р, витрати і видатки компенсуються після утримання всіх відповідних обов`язкових податків і зборів на підставі Актів. У разі, якщо витрати та видатки за відповідний період понесені та оплачені членом наглядової ради самостійно, для підтвердження витрат та видатків, зазначених у п.4.1, член наглядової ради повинен надати Компанії оригінали підтверджувальних документів, які за змістом і формою повинні відповідати вимогам законодавства України. Компанія може оплачувати витрати та видатки члена наглядової ради, які стосуються виконання його обов`язків та цього Договору, самостійно, як це дозволено законодавством України, в тому числі на користь третіх осіб, послугами яких користується член наглядової ради для виконання наглядових функцій. Член наглядової ради може самостійно визначати таких третіх осіб у розумних межах.
З метою забезпечення проведення розрахунків в безготівковій формі із застосуванням корпоративних платіжних карток для покриття витрат, пов`язаних із відрядженням, та витрат представницького характеру, у тому числі витрат і видатків щодо забезпечення діяльності наглядової ради ПАТ «Укрзалізниця», в АТ «Укрзалізниця» діє Порядок використання та обліку корпоративних платіжних карток, затверджений наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 26.09.2016 № 597 (зі змінами).
Згідно з положеннями наведеного Порядку використання та обліку корпоративних платіжних карток, Держателі корпоративних платіжних карток у терміни, встановлені пунктами 170.9.2-170.9.3 ст.170 Податкового кодексу України, повинні скласти та надати авансовий звіт за використані кошти з корпоративних платіжних карток, а також надавати всі підтверджувальні документи щодо понесених витрат (крім добових витрат) у вигляді транспортних квитків чи транспортних рахунків (багажних квитанцій) тощо.
Наведений підхід, на думку суду, не протирічить приписам Порядку №668, де в розділі «Компенсація витрат» зазначається, що компенсації підлягають саме витрати членів наглядових рад.
Тобто до Акту приймання-передачі виконаних послуг мають включатися лише ті витрати, які член наглядової ради поніс (здійснив, сплатив) самостійно.
Тоді як, у разі використання коштів з корпоративних платіжних карток для покриття витрат, пов`язаних із забезпеченням діяльності членів наглядової ради ПАТ «Укрзалізниця», складаються авансовий звіт про використання коштів пов`язаних із забезпеченням діяльності членів наглядової ради ПАТ «Укрзалізниця» та надаються всі підтверджувальні документи щодо понесених витрат (крім добових витрат), пов`язаних з виконанням членами наглядової ради ПАТ «Укрзалізниця» своїх функцій та безпосередньо пов`язані з їх діяльністю (відрядження, телефонні, поштові, канцелярські витрати тощо).
Водночас, включення витрат та видатків, які члени наглядової ради не понесли самостійно, а були понесені безпосередньо Компанією стосовно члена наглядової ради, до акту приймання-передачі наданих послуг, не передбачено Порядком №668.
Як встановлено із пункту 13 умовно-описової частини Вимоги (сторінка 4 Вимоги), за результатами зазначеної Ревізії Держаудитслужба виявила порушення фінансової дисципліни, зокрема те, що на порушення пункту 4 Порядку визначення умов оплати послуг та компенсації витрат членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 відсотків акцій (часток) належить державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2017 року № 668, філією "Центр сервісного забезпечення" здійснено витрати з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних з виконанням членами наглядової ради АТ «Українська залізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн, що призвело до втрат фінансових (матеріальних) ресурсів Філії на зазначену суму.
Апелянт зазначив, що наведені висновки були зроблені з огляду на понесені витрати шляхом витрат з корпоративних карток відповідальних осіб здійснювалося на придбання авіаквитків, проживання, харчування, віп обслуговування в терміналах членів наглядових рад на загальну суму 15 021 620,06 грн. без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними.
З вказаного вище вбачається, що Держаудитслужба визнає той факт, що ці витрати на загальну суму 15 021 620,06 грн. були понесені безпосередньо позивачем з корпоративних карток відповідальних осіб на забезпечення діяльності членів наглядової ради ПАТ «Укрзалізниця», а не членами наглядової ради, які необхідно компенсувати з урахуванням пункту 4 Порядку №668.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що контролюючим органом помилково віднесено фінансові операції Укрзалізниці, до операцій, які відносяться до компенсацій, понесених членами наглядової ради витрат, та які потребували складання Актів приймання-передачі виконаних послуг.
Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідні витрати є втратою фінансових (матеріальних) ресурсів або матеріальними збитками (шкодою), оскільки сплачені кошти мали відповідне цільове призначення та відраховувалися у спосіб, що передбачений, зокрема умовами цивільно-правових договорів, що укладаються з членами наглядової ради (незалежними директорами) АТ «Укрзалізниця».
Наведені обставини також підтверджені належними доказами: копіями звітів щодо використання коштів, чеками, квитанціями, доповідними записками, копії яких містяться в матеріалах справи та достовірність яких відповідачем не заперечується.
Окрім того, вказані операції відображені в бухгалтерському обліку позивача відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що також не заперечується відповідачем.
Відповідно до п. 1.3 Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого Наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19.10.2006 №346/1025/685/53 матеріальна шкода (збитки) - втрата активів чи недоотримання належних доходів об`єктом контролю та/або державою, що сталися внаслідок порушення законодавства об`єктом контролю шляхом дій або бездіяльності його посадових (службових) осіб.
З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство “Українська залізниця” при здійсненні відповідних додаткових виплат керувалося Статутом, затвердженим постановою КМУ від 02.09.2015 № 735, ст.170 Податкового кодексу України, пунктом 4.2 Умов цивільно-правових договорів, що укладаються з членами наглядової ради (незалежними директорами) ПАТ Укрзалізниця», зміст яких затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 № 610-р «Деякі питання укладання цивільно-правових договорів з членами наглядової ради ПАТ «Укрзалізниця», Порядком використання та обліку корпоративних платіжних карток», затверджений наказом від 26.09.2016 № 597 (зі змінами), який розроблено з метою забезпечення проведення розрахунків в безготівковій формі із застосуванням корпоративних платіжних карток.
Враховуючи підтвердження цільового призначення коштів належними доказами, достовірність яких відповідачем не заперечується, а також їх відрахування у спосіб, що передбачений, зокрема умовами цивільно-правових договорів, що укладаються з членами наглядової ради (незалежними директорами) АТ «Укрзалізниця», суд не вбачає у спірних правовідносинах втрат фінансових (матеріальних) ресурсів або матеріальних збитків (шкоди) заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн, які відповідач зобов`язав відшкодувати на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення».
Також суд враховує той факт, що виконання вимог відповідача шляхом забезпечення відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення» витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн. приведе до безпідставного втручання у права членів наглядової ради АТ «Укрзалізниця» на мирне володіння їх майном.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Вимога Державної аудиторської служба України від 24.06.2021 № 000500-14/7930-2021 про усунення виявлених порушень, в частині п.12, а саме щодо зобов`язання забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр сервісного забезпечення» втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через здійснення витрат з корпоративних платіжних карток підзвітних осіб на оплату вартості послуг, пов`язаних із виконанням членами наглядової ради АТ «Укрзалізниця» наглядових функцій без підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг з ними на загальну суму 15 021 620,06 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо доводів Держаудитслужби в апеляційній скарзі не правильного розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне
Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення у цій справі, задовольнив позовні вимоги та  стягнув судові витрати з Державної аудиторської служби України у розмірі 22700,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, який набрав чинності з 01.11.2011 року.
З 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з п.п. 1 п.3 ч. 2 зазначеної статті, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суми прожиткового мінімуму на 2021 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», відповідно до якого, у 2021 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня – 2270,00 грн.
З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 1 вимогу не майнового характеру.
Отже, у відповідності до вимог Закону України “Про судовий збір” позивачу підлягала сплаті сума  судового збору у розмірі 2270,00 грн.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції при застосуванні правил розподілу судових витрат, встановлених ст.139 КАС України, помилково стягнув судові витрати з Державної аудиторської служби України, у розмірі 22700,00 грн. оскільки позивачем було заявлено одну вимогу немайнового характеру і тому судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2270,00 грн.
Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави для зміни рішення суду першої інстанції, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.  242-244,  250,  271,  272,  286,  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, колегія суддів, -    
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року змінити в частині стягнення судових витрат, виклавши третій абзац резолютивної частини у наступній редакції:
«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної аудиторської служби України (код ЄДРПОУ 40165856) на користь Акціонерного товариства “Українська залізниця” (код ЄДРПОУ 40075815) судовий збір в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.»
В іншій частині Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Н.В. Безименна

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 29» жовтня 2025 року.