ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2083/25 Справа № 215/3485/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 жовтня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг
       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 липня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,- 
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2025 о 22:04 год. в м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, біля буд. 111, перехрестя вул. Сергія Колачевського та вул. Чарівна, водій ОСОБА_1 керував т.з. VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатора Драгер Alkotest 6820 Arhj 0267 (тест 1384), результат позитивний - 1.50 проміле алкоголю в видихаємому повітрі, з результатом огляду ОСОБА_1 згоден. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив п.2.9."а" ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні. Наголошує, що вказаним транспортним засобом керувала його цивільна дружина ОСОБА_2 , що також підтверджується відеозаписами з бодікамери працівників патрульної поліції, письмовими поясненнями наявними в матеріалах справи та поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, що свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Рапорт працівників поліціє не є беззаперечним доказом факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, а є лише суб`єктивною думкою працівників патрульної поліції.

Позиції сторін в суді:
Учасники справи про адміністративне правопорушення про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, однак до зали судового засідання не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було проведено у їх відсутність, відповідно до ст. 268 КУпАП .

Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно  ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу за керування в стані сп`яніння. 
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння, відповідно до п.6 розділу 1 зазначеної Інструкції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.
Досліджуючи матеріали даної справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:
 протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР№1 №313628 від 27.04.2025, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно з яким у результаті огляду, проведеного поліцейськими у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHJ 0267, результат огляду становить 1,50 проміле;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 ARHJ 0267 в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 результат огляду становить – 1,50 проміле;
роздрукованим чеком з результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу з встановленням результатів з яким він погодився, проставивши свій підпис у відповідній графі;
рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Макарук Г., згідно якого зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п.п. 16.6 ПДР України. В ході спілкування з водієм у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 погодився, результат огляду становить 1,50 проміле. З результатами огляду водій згоден;
роз`ясненням про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
довідкою згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 ;
поясненнями ОСОБА_1 від 27.04.2025 року;
відеозаписами з бодікамер працівників патрульної поліції на яких зафіксовано, факт руху транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT з державним номерним знаком НОМЕР_1 та спроби водія змінити місце свого розташування в салоні автомобілю. Під час спілкування з працівниками поліції у останнього спостерігалися ознаки алкогольного сп`яніння, а відповідно їх вимога щодо проходження огляду на стан сп`яніння була законною та обґрунтованою. ОСОБА_1 було роз`яснено процесуальні права та зафіксовано процедуру огляду за допомогою технічного засобу із зазначенням результату огляду.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов висновку про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими складовими адміністративного правопорушення є факт керування транспортним засобом та перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Вказані складові у вигляді керування транспортним засобом та перебування у стані алкогольного сп`яніння, повністю підтверджені матеріалами справи. 
У апеляційного суду не виникає сумніву, щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки він підтверджений сукупністю доказів, які досліджені судом першої інстанції. Відеозапис з бодікамер працівників патрульної поліції містить фіксацію де ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу намагався змінити місце свого розташування в салоні автомобілю, задля уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Також сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції погодився, що порушив п.16.6 ПДР України, а саме проїзд перехрестя, дискутуючи з працівниками поліції, щодо швидкості автомобіля під час його керування. При цьому, за характером поведінки особи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що в подальшому підтверджено результатами огляду. Крім того ОСОБА_1 неодноразово прохав працівників поліції не складати відносно нього протокол, пропонуючи останнім неправомірну вигоду, що також беззаперечно підтверджує факт керування транспортним засобом.
Заперечення факту керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає способом захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
До версії сторони захисту про те, що транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується наявними доказами, вказаними вище.
Апеляційний суд погоджується, що рапорт поліцейського не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, однак протокол про адміністративне правопорушення та рапорт оцінені судом першої інстанції у сукупності з іншими належними та допустимими доказами у справі, які узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
При апеляційному перегляді не встановлено порушення правил складання протоколу або неправильного застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги на оспорювання висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді, тому підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1  статті 247 КУпАП  не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Тернівського  районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: