ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2569/25 Справа № 175/9256/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко  О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності                  ОСОБА_1 
захисника                                                Коваль В.С.                                

апеляційну скаргу захисника Коваль В.С. на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, 02.05.2025 року о 10:15 год. у с. Новомиколаївка, по вул. Зарічна біля буд. 5 ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, нечітка мова, та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

             В апеляційній скарзі захисник Коваль В.С. просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
       Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості, а відеозапис не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки не містить фактів, які беззаперечно вказували б на те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Навпаки, останній поводив себе адекватно, чітко відповідав на всі запитання, поведінка та координація рухів повністю відповідали обстановці. 
       Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази порушення водієм ПДР, за які його слід було зупинити, та вважає, що всі наступні вимоги поліцейського ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати. 
       Також вказує, що водій був згоден поїхати на огляд до медичного закладу, втім поліцейський відмовився його везти, вказавши, що він вже відмовився та почав складати протокол.

       Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Коваль В.С., які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили її задовольнити; вивчивши матеріали справи; дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно із яким 02.05.2025 року під час відпрацювання спецоперації в Дніпропетровській області, с Новомиколаївка, вул. Зарічна, 5 було зупинено транспортний засіб OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , при спілкуванні в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, водія відсторонено від керування; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у водія ОСОБА_1 02.05.2025 року о 10:15 год. виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, огляд не проводився у зв`язку з відмовою; відеозаписом з боді-камер поліцейських. 
             Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, - було запропоновано останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.
       Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       Як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія  ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.
       Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
       Доводи апелянта про те, що водій ОСОБА_1 був згоден поїхати на огляд до медичного закладу, втім поліцейський відмовився його везти, вказавши, що він вже відмовився та почав складати протокол, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
       Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі в встановленому законом порядку, на що останній категорично відмовився та сказав, що поїде на своєму автомобілі. Після роз`яснення наслідків відмови та після того, як працівники поліції повідомили, що буде складено протокол, та фактично вже почали його складати, тобто, у той час, коли адміністративне правопорушення вже відбулось, ОСОБА_1 заявив, що згоден поїхати з працівниками поліції. 
       Аналізуючи доводи апелянта про те, що відсутні будь-які докази порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР, за які він міг бути зупинений працівниками поліції, апеляційний суд приходить до висновку про їх необґрунтованість.
       З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 в с. Новомиколаївка та повідомлено останнього, що в даному населеному пункті відпрацьовується спецоперація на предмет виявлення осіб, які самовільно залишили місце несення військової служби, та під час спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, нечітка мова, та виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
       Твердження захисника про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, доведеність винуватості ОСОБА_2 підтверджується не лише рапортом, а такими доказами, наявними в матеріалах справи, як: протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис з боді-камер поліцейських, - що у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не виявляв ознак сп`яніння, а відтак не повинен був проходити відповідний огляд, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння, а також прийняття рішення про необхідність проходження водієм відповідного медичного огляду або про відсутність такої необхідності, віднесені до виключної компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. 
За змістом п. 2.5. ПДР будь-які особисті міркування водія, зокрема суб`єктивна оцінка ним власного стану та його зовнішніх проявів, не є підставою для відмови від проходження запропонованого працівником поліції медичного огляду на стан сп`яніння, обов`язковість якого встановлена законодавством.
       Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
       Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.
       Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – залишити без змін.

       Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу захисника Коваль В.С. - залишити без задоволення. 
       Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                  А.А. Мазниця