УХВАЛА
30 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 331/6807/23
провадження № 61-17053ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 6 листопада 2024 року у справі
за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
16 грудня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу назаочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 6 листопада 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року, додаткового рішення Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року та постанови Запорізького апеляційного суду
від 6 листопада 2024 року; відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України, надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи та документ, що підтверджує сплату судового збору.
Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню.
20 березня 2025 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучила документ, щопідтверджує сплату судового збору.
Вимоги ухвали Верховного Суду від 13 січня 2025 року заявник виконала частково, оскільки не надала виправленої касаційної скарги, оформленоїу відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та копій цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France»
від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Оскільки заявником недоліки касаційної скарги усунено частково, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 6 листопада 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя вважати неподаною і повернути заявнику.
Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                      С. О. Карпенко