Справа № 991/5611/24
Провадження 1-кп/991/72/24

У Х В А Л А 

06 листопада 2025 року                                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 52019000000000853 від 27.09.2019 (об`єднаному із кримінальним провадженням № 52023000000000353 від 01.08.2023) за обвинуваченням 
ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 
ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України,
клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 , 
ВСТАНОВИВ: 
1. Історія провадження
Ухвалою суду від 08.01.2025 призначено судовий розгляд означеного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні колегією у складі трьох суддів. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
09.10.2025 захисник ОСОБА_10 подав клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення її розміру до 3 028 000 гривень. 

2. Обґрунтування клопотання 
В обґрунтування вимог клопотання захисник зазначив про таке:
- протягом усього судового провадження ОСОБА_6 демонструє належну процесуальну поведінку, не допустив жодної неявки у судове засідання, усебічно сприяє якнайшвидшому розгляду справи судом, виконує всі покладені на нього процесуальні обов`язки;
- відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від суду, на що вказує й відсутність у обвинуваченого будь-яких перешкод для залишення місця проживання та його виїзд закордон. Мета переховування у ОСОБА_6 відсутня, він не використовував можливість ухилитися від виконання процесуальних обов`язків;
- ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий;
- змінився фінансовий стан заставодавців ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у зв`язку із народженням у них у 2025 році дитини та наявності на утриманні двох малолітніх дітей.
На переконання захисника, наведені ним обставини вказують на безпідставність та необґрунтованість подальшого застосування застави у раніше визначеному розмірі та відповідно є підставою для її зменшення. 

3. Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 підтримали клопотання, просили клопотання задовольнити та зменшити розмір застави, застосований до ОСОБА_6 до 3 028 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив врахувати, що на усе його майно накладено арешт, а запобіжний захід застосовувався виключно на матеріалах сторони обвинувачення, зміст яких є некоректним та не відповідає дійсності.
Захисник ОСОБА_12 вважав, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.
Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку свого захисника ОСОБА_12 . 
Обвинувачений ОСОБА_8 при вирішенні цього клопотання поклався на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Вважав, що ризики, якими обумовлено застосування запобіжного заходу у визначеному розмірі, є актуальними та продовжують існувати. Натомість вимоги захисника щодо зменшення розміру застави є невмотивованими та не є підставою для задоволення клопотання.
При вирішенні клопотання також просив врахувати відомості щодо майнового стану ОСОБА_6 , відображені у декларації, поданої за період з 01.01.2025 по 30.03.2025. 
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та наявних матеріалів кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

4. Встановлені обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2023 у справі № 991/4830/23 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.08.2023 включно. Цією ж ухвалою ОСОБА_6 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави - 1 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 562 800 гривень та покладено виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26.07.2023 змінено резолютивну частину ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2023, а саме:
- абзац 6 резолютивної частини після слова «включно» доповнено словами «але в межах строку досудового розслідування»; 
- виключено з абзацу 10 резолютивної частини ухвали обов`язок «перетину адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України» та обов`язок утримуватися від спілкування з «учасниками даного кримінального провадження».
У зв`язку із внесенням застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 14.06.2023 звільнено з-під варти.
Відомостей про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , після 11.08.2023 матеріали кримінального провадження не містять.

5. Оцінка та мотиви суду
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
З огляду на зміст ч. 7 ст. 194, ч. 4 ст. 199, ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу, строку дії обов`язків, зміну запобіжного заходу, скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або зміну способу їх виконання розглядаються згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Загальні підстави і порядок застосування запобіжного заходу визначені у ст. 194 КПК України. Означеною нормою передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд має дослідити та встановити такі обставини: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи характер обставин, викладених у клопотанні, відповідно до статті 194 КПК України суду належить оцінити:
- актуальність існування ризиків, якими обумовлено застосування запобіжного заходу;
- наявність підстав для зміни запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави, застосованої до обвинуваченого.

5.1. Щодо існування ризиків
Із змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2023 вбачається, що необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу обумовлена існуванням ризиків, передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 
- ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; 
- ризику знищення, приховання чи спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 
- ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. 
З`ясовуючи питання актуальності цих ризиків, суд враховує таке:
1) ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Цей злочин відноситься до особливо тяжких корупційних злочинів. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, звільнення від відбування покарання з випробуванням або застосування більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у разі ухвалення обвинувального вироку за цей злочин в загальному порядку не передбачено;
2) розмір завданої шкоди, яка згідно з пред`явленим обвинуваченням становить 7 842 772 гривень; 
3) майновий стан обвинуваченого. Із матеріалів кримінального провадження, у тому числі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2025-30.03.2025 вбачається, що ОСОБА_6 та члени його сім`ї - дружина ОСОБА_15 є достатньо забезпеченими, володіють рухомим та нерухомим майном (квартирами, земельними ділянки, нежитловими приміщеннями), отримують дохід від зайняття підприємницькою діяльністю та мають збереження у вигляді готівкових коштів та коштів, розміщених на банківських рахунках ( 2 179 450 гривень та 46 000 доларів США). У контексті доводів обвинуваченого про те, що нерухоме та рухоме майно арештоване, суд зазначає, що арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Крім того, у цьому аспекті суд насамперед оцінює загальний майновий стан обвинуваченого;
4) встановлену КПК України процедуру отримання показань. Статтею 23 КПК України передбачена безпосередність дослідження доказів. За загальним правилом суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. За такої умови ризик незаконного впливу на свідків може зберігати свою актуальність до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження.
Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченому та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).
Свідки у цьому кримінальному провадженні ще не допитувалися. Отже, вірогідність вчинення на них незаконного впливу продовжує існувати.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про актуальність ризиків переховування обвинуваченого від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Натомість відсутні обставини, які б давали підстави для висновку про існування ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. 
Так із змісту ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2023 вбачається, що висновок про існування вищевказаного ризику обумовлений тим, що ОСОБА_6 мав вплив на колишніх та діючих працівників виконкому та апарату Пристоличної (Щасливської) сільської ради, ОСОБА_16 , який є підписантом в ТОВ «СІТІ-СТАЙТ», що забудовує село Щасливе та може використати цих осіб для приховування, підміни та інших дій з документами, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також слідчий суддя врахував, що під час проведення обшуку у Щасливській сільській ради ОСОБА_6 сховав певні аркуші (сторінки) Звітів про незалежну експертну грошову оцінку об`єктів нерухомості та надав їх детективами у неповному обсязі.
Проте досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 закінчено, всі докази стороною обвинувачення зібрано, обвинувальний акт перебуває на розгляді суду ще з 28.06.2024, з січня 2025 року кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.
Тобто обставини, які врахував слідчий суддя, констатуючи існування ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, фактично перестали існувати.
Доказів на підтвердження існування цього ризику на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу прокурор не надав.
Тому, на думку суду, на сьогоднішній день продовжують існувати лише ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Обставини, якими захисник обґрунтовує вимоги клопотання (належна процесуальна поведінка, стійкі соціальні зв`язки), впливають лише на ступінь ймовірності вчинення дій, що перешкоджають кримінальному провадженню. Вони є важливими для вирішення питання щодо характеру та виду запобіжного заходу, який належить застосувати, проте, у цьому випадку, з огляду на обставини, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, є не надто вагомими, щоб дійти висновку про неактуальність встановлених ризиків.
Прибуття за викликом до суду, підкорення законним вимогам та розпорядженням суду є процесуальними обов`язками обвинуваченого. Їх невиконання є підставою для застосування заходів процесуального примусу або ж зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

5.2. Щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу 
Згідно зі ст. 178 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, його продовженні, зміни запобіжного заходу або продовженні чи скасуванні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд має оцінити усі обставини у сукупності, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про зменшення розміру застави суд враховує: 
- тяжкість та характер інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який за своїм характером є умисним особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років та обов`язкову конфіскацію майна; 
- розмір завданої шкоди, який становить 7 842 772 гривень;
- характер існуючих ризиків, а саме ризику переховування від суду та ризику незаконного впливу на свідків, ймовірність яких з урахуванням встановлених судом обставин, що викладені у пункті 5.1. цієї ухвали є досить високою;
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий;
- майновий стан обвинуваченого - наявність рухомого та нерухомого майна, доходу від зайняття підприємницькою діяльністю, збережень;
- належну процесуальну поведінку обвинуваченого (відсутність з боку обвинувачення будь-яких процесуальних порушень, зокрема безпідставних неявок у судові засідання);
- зміну стадії кримінального провадження з часу застосування запобіжного заходу, а саме закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, направлення обвинувального акта до суду;
- відсутність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який був актуальним під час досудового розслідування.
При цьому жодних характеризуючих даних, які є актуальними на час розгляду цього клопотання сторона захисту не надала. Тому відомості про позитивну характеристику ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
Беручи до уваги відомості, які згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України мають враховуватися під час визначення розміру застави, суд з урахуванням вищевказаних обставин дійшов висновку про зменшення визначеної суми застави на 562 804 гривень, а саме до 3 999 996 гривень. 
З урахуванням обставин, якими обумовлено застосування запобіжного заходу, суд вважає, що застава у меншому розмірі на цьому етапі не буде ефективним запобіжником вчинення обвинуваченим дій із перешкоджання цьому кримінальному провадженні.
Переконливих доводів, які б давали підстави дійти іншого висновку, сторона захисту не навела.
При цьому доводи сторони захисту щодо зміни фінансового стану заставодавців не є тими обставинами, які зумовили рішення суду про зменшення розміру застави. Внесення застави є правом особи, яке реалізується виключно на підставі її волевиявлення. КПК України не передбачена можливість відмови від обов`язків, взятих на себе заставодавцем. Реалізуючи таке право особа самостійно визначає джерело грошових коштів, що мають бути внесені у якості застави та має усвідомлювати, що ці кошти вносяться не на якийсь певний проміжок часу, а на весь строк дії запобіжного заходу. 
Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України підставою для повернення внесеної суми застави є припинення дії запобіжного заходу у порядку ст. 203 КПК України, а не бажання заставодавця чи зміни у його фінансовому стані. Ба більше, обставини, про які зазначено у клопотанні, не є виключними чи вищими за завдання кримінального провадження.
З урахуванням документів, долучених до клопотання, заставу у розмірі 562 804 гривень належить повернути ОСОБА_14 . 

6. Висновки суду 
Отже, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу.

Керуючись статтями 194, 201, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити частково клопотання захисника ОСОБА_10 .
2. Змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2023 у справі № 991/4830/23 шляхом зменшення розміру застави до 3 999 996 (трьох мільйонів дев`ятсот дев`яносто дев`яти тисяч дев`ятсот дев`яносто шести) гривень.
3. Повернути заставодавцю ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 562 804 (п`ятсот шістдесят дві тисячі вісімсот чотири) гривні, внесені ним в якості застави за ОСОБА_6 на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.06.2023 у справі № 991/4830/23 згідно з квитанцією від 13.06.2023.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                         ОСОБА_1 

Судді                                                                         ОСОБА_2 

                                                                        ОСОБА_3