ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року 
м. Київ

справа №821/3195/15-а
адміністративне провадження № К/990/6449/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -                                                                        Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                                       Жука А.В.,
                                                                                Загороднюка А.Г.,

за участі:
секретаря судового засідання Ключник А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Аль-Раджабі Ю.В.,
представника відповідача-2 - Садонової В.Ю., Шишенка Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1  
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 (суддя-доповідач -            Є.О. Сорочко, судді - В.О. Аліменко, А.Ю. Коротких)
у справі № 821/3195/15-а
за позовом ОСОБА_1  
до Служби безпеки України в особі голови Грицака Василя Сергійовича, Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника Ярмака Дмитра Борисовича
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, визнання дій протиправними, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, 

УСТАНОВИВ:

Обставини справи
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України в особі голови Грицака В.С. (далі - відповідач-1), Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника Ярмака Д.Б. (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:
- визнати незаконними дії Служби безпеки України в частині невиконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України в частині непризначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу в Управлінні Служби безпеки України в Херсонській області у відповідності до наказу голови Служби безпеки України № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014; 
- визнати незаконною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Херсонській області в частині невиконання наказу голови Служби безпеки України № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014 щодо призначення на посаду начальника відділу в Управлінні Служби безпеки України в Херсонській області;
- визнати незаконною бездіяльність Служби безпеки України щодо непризначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу в Управління Служби безпеки України в Херсонській області; 
- визнати незаконними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області по невиконанню наказу голови Служби безпеки України № 10/75-ос «По особовому складу» від 06.11.2014; 
- визнати незаконними дії (бездіяльність) голови Служби безпеки України та начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо порушення термінів перебування полковника ОСОБА_1 у розпорядженні за наказами голови Служби безпеки України № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014 та № 10/75-ос «По особовому складу» від 06.11.2014 у відповідності до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України; 
- визнати незаконним та скасувати наказ голови Служби безпеки України № 810-ос «По особовому складу» від 22.08.2015; 
- винести рішення суду про поновлення ОСОБА_1 в Управлінні служби безпеки України в Херсонській області по посаді начальника відділу у відповідності до наказу Голови Служби безпеки України № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014; 
- поновити ОСОБА_1 на військової службі в Службі безпеки України з 08.09.2015; 
- зобов`язати Голову Служби безпеки України провести призначення ОСОБА_1 по посаді начальника відділу в Службі безпеки України; 
- включити до списку особового складу Служби безпеки України ОСОБА_1 ; 
- визнати незаконним та скасувати наказ Управління Служби безпеки України в Херсонській області «По особовому складу» від 08.09.2015 № 624-ос; 
- стягнути з Управління Служби безпеки України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 матеріальне та грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.08.2015 по дату поновлення на роботі, стягнути з Управління Служби безпеки України в Херсонській області недоплачену суму коштів (грошового забезпечення) в розмірі на день ухвалення рішення суду; 
- стягнути зі Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі               50000, 00 грн; 
- стягнути з Управління Служби безпеки України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000, 00 грн; 
- стягнути зі Служби безпеки України недоплачену суму коштів (одноразову винагороду) за тривалу безперервну військову службу; 
- стягнути недоплачену суму коштів (заборгованість) з Управління Служби безпеки України в Херсонській області (згідно до розрахунку в додатку), понесені позивачем судові витрати покласти на відповідача в повному обсязі, прийняти постанову про негайне виконання постанови суду з дати оголошення рішення; 
- встановити Службі безпеки України в особі голови Грицака B.C. та Управлінню Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника управління Зубкова О.П. термін надання звіту про виконання судового рішення до суду.
2. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 позов задоволено частково. Визнано незаконними дії голови Служби безпеки України та начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо порушення термінів перебування полковника ОСОБА_1 у розпорядженні за наказом голови Служби безпеки України № 28-ос від 15.01.2014 та № 10/75-ос від 06.11.2014. Стягнуто зі Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Херсонській області солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.06.2017, ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Служби безпеки України в частині невиконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України в частині непризначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу в Управлінні Служби безпеки України в Херсонській області у відповідності до наказу голови Служби безпеки України № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014 та наказу голови Служби безпеки України № 10/75-ос «По особовому складу» від 06.11.2014. Визнано протиправною бездіяльність начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області Ярмака Д.Б. по невиконанню наказів голови Служби безпеки України            № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014, № 10/75-ос «По особовому складу» від 06.11.2014. Визнано протиправною бездіяльність голови Служби безпеки України та начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо порушення термінів перебування ОСОБА_1 у розпорядженні за наказами голови Служби безпеки України № 28-ос «По особовому складу» від 15.01.2014 та № 10/75-ос «По особовому складу» від 06.11.2014 у відповідності до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Служби безпеки України № 810-ос «По особовому складу» від 22.08.2015. Поновлено ОСОБА_1 на військовій службі в органах Служби безпеки України з 22.08.2015. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Служби безпеки України в Херсонській області «По особовому складу» від 08.09.2015 № 624-ос. Поновлено         ОСОБА_1 в списках особового складу Управління Служби безпеки України в Херсонській області. Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Херсонській області на користь          ОСОБА_1 матеріальне та грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.08.2015, яке на час ухвалення рішення складає 273 226 грн 43 коп. Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Херсонській області, Служби безпеки України за рахунок бюджетних асигнувань в рівних частинах на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 75 000 грн 00 коп. Стягнуто з Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн 00 коп. та 3000 грн 00 коп. відповідно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
4. Постановою Верховного Суду від 18.02.2021 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2018 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 скасовано в частині задоволення позовних вимог та прийнято у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, в іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 залишено без змін. 
6. Позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021, в якій позивач просить роз`яснити: 
- в якому саме документі в матеріалах справи № 821/3195/15-а зазначено та судом досліджено про бажання позивача проходити військову службу тільки виключно на «певній посаді», відповідно до якого суд встановив, що саме на певній посаді позивач бажав проходити військову службу (незрозумілим є те, що це за певна посада про яку декілька разів зазначає суд у постанові, зазначивши аркуш справи);
- про яку саме «певну посаду» зазначено в судовому рішенні та яка саме ця посада, де про це зазначено, який доказ було досліджено;
- на підставі якого доказу суд встановив, що позивач відмовлявся від призначення на посаду, який документ міститься в матеріалах справи, який відповідає встановленому порядку щодо його складання та саме від яких посад відмовлявся позивач; 
- які саме організаційно-штатні зміни відбувались в період з 15.01.2014 по 06.11.2014 в Службі безпеки України та Управлінні Служби безпеки України в Херсонській області, за якими нормативно-правовими актами, що давали змогу застосувати пункт 4.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин);
- які саме підстави стали для суду мотивами для прийняття рішення стосовно розпорядження Центрального Управління Служби безпеки України № 1/ДСК від 08.01.2014, підстави для видання цього розпорядження - нормативно-правові акти, закони тощо (вказати відповідний документ-доказ, що свідчить про підстави видання цього розпорядження та те, що воно має відношення за своїм змістом до розпоряджень, передбачених пунктом 48 Положення та пунктом 4.10. Інструкції. Який строк організаційних заходів (змін) у відповідності було встановлено, та які саме заходи у відповідності до пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України відбувались, з зазначенням на докази, які містяться в матеріалах справи і були враховані при прийняті судового рішення;
- коли позивача було ознайомлено з розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України №1/дск від 08.01.2014 і чи відповідає це нормам Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, Інструкції про організацію виконання вимог положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, нормативно-правових актів, які суд поклав в основу судового рішення. Яким чином Розпорядження Центрального управління Служби безпеки України №1/дск від 08.01.2014 мало відношення до позивача, який на момент його видання проходив військову службу в Головному управлінні Служби безпеки України в Донецькій області і в розпорядженні керівника цього регіонального органу не перебував;
- чи мали значення для суду вимоги Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України при дослідженні доказів, і відсутності подання про призначення, які би готувались відповідачами, з урахуванням вимог Положення та Інструкції в частині призначення на рівнозначні посади без згоди позивача, та які саме посади в системі Служби безпеки України, які були запропоновані позивачеві були реалізовані поданням до призначення позивача; 
- яке саме мають відношення 8 осіб-військовослужбовців, про які зазначено в судовому рішенні до позивача, чи були ці особи переміщені з інших регіональних органів з метою посилання роботи на відповідних ділянках, підстави, за якими їх виведено у розпорядження (дисциплінарні підстави, переміщення, просування по службі тощо), та готувалось на цих осіб відповідне подання для призначення, оформлювалась належним чином згода на призначення, або відмова від призначення. Які докази суд дослідив по цим 8 особам, про яких зазначено в судовому рішенні. Чи встановлював суд, що зазначені особи перебували у розпорядженні за тих же самих підстав та за тими же наказами, що і позивач;
- яких саме заходів додаткових гарантій соціального захисту з боку відповідачів було вжито при перебуванні позивача у розпорядженні після закінчення розпорядження, зазначити з яким доказом в матеріалах справи суд встановив це, і саме які соціальні гарантії просить суд роз`яснити, якщо позивач протягом 2014 взагалі не отримував грошове забезпечення, оскільки не знаходився у розпорядженні;
- роз`яснити, які соціальні гарантії були дотримані відповідачами при звільненні позивача з військової служби в запас Збройних Сил України, а не Служби безпеки України;
- роз`яснити, за якими ознаками суд зробив висновок, що висновок відповідача-2 від 09.08.2015 є саме рішенням про звільнення позивача, оскільки судове рішення не містить обґрунтування нормами матеріального права цього документу. Також роз`яснити, чому судом не було враховано рішення по справі № 821/1853/15-а щодо висновку від 09.06.2015 та відсутня будь-яка правова позиція щодо неврахування судового рішення, яким вже встановлені обставини, які не потребують доказування у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України;
- роз`яснити, чому в судовому рішенні не враховано вимоги пункту 4.10 Інструкції № 772, у відповідності до якої зарахування військовослужбовців у розпорядження прямих начальників у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (підпункт «б» пункту 48 Положення) здійснюється у разі звільнення їх з посад у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням у Службі безпеки України або її органах, підрозділах, закладах, установах інших організаційних заходів (зміна організаційно- штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку із зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів) відповідно до актів законодавства України та нормативно-правових актів чи інших розпорядчих документів Служби безпеки України, якими визначаються мета, зміст та терміни проведення цих заходів;
- роз`яснити, що саме відбувалось за розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України №1/дск від 08.01.2014 зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку із зміною покладених завдань, здійснення планових за позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів і якими відповідними нормативно-правовими актами законодавства України та нормативно-правовими актами чи іншими розпорядчими документами Служби безпеки України, якими визначаються мета, зміст та терміни проведення цих змін;
- роз`яснити чи досліджував суд довідки відповідачів, на які він послався в судовому рішенні на предмет достовірності, належності та допустимості. Чи враховано було, що деякі з довідок складались одними особами, а підписувались іншими. Чи враховувалось, що позивач з деякими довідками не був ознайомлений та перевірялись ці довідки на предмет відповідності їх вимогам Положення та Інструкції та що їх складання відбувалось в той час, коли позивач не знаходився у розпорядженні відповідача-2. Роз`яснити, які норми законодавства були покладені в висновки суду щодо відповідності довідок строкам та підставам для їх складання, законності їх складання. В яких довідках позивач висловив свою відмову від посад (зазначити) та які посади запропоновані в цих довідках. Чому суд не дослідив всі рапорти, подані позивачем відповідачу-1, що знаходяться в матеріалах справи та матеріалах особової справи військовослужбовця;
- роз`яснити, які докази та матеріальні норми права були покладені в судове рішення при визнанні наказу № 810-ос від 22.08.2015 законним, при дослідженні питання відсутності дати звільнення, не зазначення в якому розпорядженні та у кого саме перебував позивач, за якими наказами;
- роз`яснити, за якими нормами права суд встановив, що висновок про неможливість подальшого використання на військовій службі від 09.06.2015 може бути самостійною підставою для звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України;
- роз`яснити, яким документом обґрунтовано необхідність звільнення в запас не Служби безпеки України, а в запас Збройних сил України, та які норми застосовані при наданні цьому оцінки судом;
- роз`яснити, чому суд не застосував поняття «недоцільність» в тому змісті, в якому зміст цього поняття визначає законодавець і в яких саме випадах;
- роз`яснити за якими доказами суд встановив що скорочення штату не було, а були саме організаційні заходи;
- роз`яснити, яке мали відношення накази відповідача-1 № 011 від 18.04.2014 та № 059 від 20.10.2014 до позивача в спірних правовідносин, або вони взагалі не стосувались проведення скорочення, організаційних заходів в Службі безпеки України та її регіональних органах;
- роз`яснити, яким чином та на підставі яких доказів суд встановив, що саме розпорядження          № 1/дск, а не наказ №130/дск від 30.03.2013 є наказом про організаційно-штатні зміни та якими документами підтверджується, що вони мали відношення до позивача. Якими нормами права суд дійшов до висновків, що саме розпорядження є наказом, якщо в Положенні та Інструкції жодним чином про Розпорядження не зазначається;
- з яких підстав суд зробив висновок, що звільнення позивача за наказом № 810- ос від 22.08.2015 відбулось під час перебування у розпорядженні за наказами № 28- ос та № 10/75-ос, якщо наказ про звільнення такого не містить;
- з чого саме суд дійшов висновку, що звільнення відбулось законно, оскільки в наказі № 810-ос від 22.08.2015 не зазначається, що на дату його видання позивач перебував у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області. Роз`яснення з цього питання надати з урахуванням вимог статті 2, частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки матеріали справи містять достовірні дані, що розпорядження закінчилось 07.06.2015 і жодним наказом не продовжувалось;
- роз`яснити судове рішення в частині саме того, чи був позивач при виданні наказу № 10/75-ос на посаді, або в розпорядженні відповідача-2 та списках особового складу цього регіонального органу, оскільки з цього питання висновки суду не зрозумілі та чи існують в матеріалах справи його функціональні обов`язки на період перебування його у розпорядженні;
- роз`яснити, які норми були застосовані судом та які докази (зазначити аркуші справи) дали можливість суду зробити висновок, що порушення строків розпорядження є законним способом дій відповідачів, при тому, що жодного наказу про продовження строків розпорядження не видавалось;
- роз`яснити, який доказ в справі був покладений в судове рішення під час висновку суду про відмову та небажання проходити військову службу;
- роз`яснити, які саме дієві заходи суд мав на увазі, оскільки законодавство не визначає коло таких заходів і суд не конкретизував, що він саме поклав в зміст цього висловлювання;
- роз`яснити, чи враховано в висновках суду те, що відповідач-1 мав право без згоди (згода не передбачена) позивача призначати на рівні посади відповідно до Положення та Інструкції, при тому, що суд зазначив, що відповідачі саме на виконання вимог Положення та Інструкції вчинили всі залежні від них та необхідні дії, спрямовані на подальше використання позивача на службі. Чи враховано те, що такі дії були здійсненні без медичного догляду і без ознайомлення позивача за всіма посадами, що були вакантні в Управлінні Служби безпеки України в Херсонській області та Служби безпеки України. Чи було враховано, що посада, яка пропонувалась вже не була вакантною, а на неї здійснювався розгляд іншого кандидата, згода якого не була потрібна відповідачам та подання на якого було подано відповідачем-1 відповідачу-2 для розгляду;
- роз`яснити, прийняте судове рішення з урахуванням вимог статей 1, 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності судового рішення в питанні того, що порушення строків встановлених законодавством для застосування розпорядження можливо не дотримуватися і це не є протиправною діяльністю (бездіяльністю) відповідачів, надати роз`яснення з урахуванням юридичної визначеності в цьому питанні;
- чому суд при вирішенні питання щодо погоджень Головою Служби безпеки України питань подальшого використання на військовій службі позивача не врахував документи, у відповідності до статей 72-77, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, що містяться в матеріалах справи та не відобразив це в судовому рішенні, а саме: аркуш 196, том. 2; аркуші 212-219, том 2; довідки, що знаходяться на аркушах 157-158, тому 2; аркуші 68-90 тому 3 справи; аркуші 160-170 тому 3; аркуші 128-131 тому 4, а врахував докази вибірково, не отримавши пояснень сторін. Чому позиція викладена позивача та його представника, залучена в матеріалах справи не відображена в постанові суду від 29.03.2021;
- роз`яснити, чому судом апеляційної інстанції не були при новому розгляді справи розглянуті клопотання позивача, що містяться на аркушах 114-115; 144-147; 165- 167; 208- 213 тому 6 справи щодо дослідження доказів.
7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 залишено без задоволення. 
8. При прийнятті рішення суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про роз`яснення судового рішення та відсутність у заяві жодних питань, які можуть бути вирішені в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
9. Не погодившись з ухвалою апеляційного суду від 27.01.2022, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, направити справу на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
10. У доводах касаційної скарги позивач зазначає, що звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021 зумовлено нечіткістю змісту постанови, неясністю та незрозумілістю як для осіб, стосовно яких вона ухвалена, так і для осіб, що будуть здійснювати її виконання. Підкреслює, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що норми процесуального закону передбачають можливість роз`яснення ухваленого судом рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, можливості неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню. Скаржник зауважує, що відмовляючи в роз`ясненні судового рішення, суд який прийняв рішення, фактично позбавив особу, яка звернулась за роз`ясненням засобу захисту та з боку суду засобу виправлення недоліків судового акту не відбулося.     
Позиція інших учасників справи
11. У відзиві на касаційну скаргу представник відповідачів заперечує проти доводів та вимог касаційної скарги, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити в повному обсязі, залишити оскаржуване судове рішення без змін.  
Рух касаційної скарги
12. Ухвалою Верховного Суду від 10.11.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 у справі № 821/3195/15-а. 
13. Ухвалою від 12.12.2022 Верховний Суд закінчив підготовчі дії по справі, призначив справу до касаційного розгляду у судовому засіданні на 07.02.2023 на 14 год 15 хв. 
14. У судовому засіданні 07.02.2023 клопотання позивача задоволено, відкладено розгляд справи до 07.03.2023 до 14 год 30 хв. 
15. 07.03.2023 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено до 21.03.2023 до                       14 год 00 хв. 
16. У судовому засіданні 21.03.2023 клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравця Р.Ю. про зупинення провадження у справі № 821/3195/15-а задоволено. Зупинено провадження у справі № 821/3195/15-а за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі голови Грицака В.С., Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника Ярмака Д.Б. про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, визнання дій протиправними, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. 
17. Ухвалою від 04.09.2025 Верховний Суд поновив провадження у справі № 821/3195/15-а (касаційні провадження № К/9901/23988/21, № К/990/6449/22) за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі голови Грицака В.С., Управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника Ярмака Д.Б. про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, визнання дій протиправними, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Призначив справу № 821/3195/15-а (провадження                    № К/9901/23988/21, № К/990/6449/22) до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін на 23.09.2025 о 15 год 30 хв для вирішення заяв ОСОБА_1 .
18. У судовому засіданні 23.09.2025 заяви позивача від 06.08.2025 зареєстрованих в суді 07.08.2025 за вхідним номером К/9901/23988/21, К/990/6449/22 повернуто без розгляду, у розгляді справи оголошено перерву до 21.10.2025 до 14 год 00 хв. 
19. У засіданні 21.10.2025 у розгляді справи оголошено перерву до 28.10.2025 до 16 год 00 хв. 
20. 28.10.2025 у судовому засіданні оголошено перерву у розгляді справи до 29.10.2025 до               14 год 00 хв. 
21. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги касаційної скарги, просили ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.  
22. Представники відповідача-2 заперечували проти задоволення касаційної скарги з підстав, викладених у відзиві на касаційну скаргу.
23. Суд 29.10.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та призначив дату проголошення судового рішення до 03.11.2025 об 09 год 30 хв.
Позиція Верховного Суду
24. Згідно з частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
25. Відповідно до частин першої та другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
26. За правилами наведеної норми рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
27. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз`ясненню підлягає рішення, яким справу вирішено по суті.
28. Ухвалюючи рішення про відмову в роз`ясненні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2021, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у своїй заяві позивач не навів жодних мотивів, які б свідчили про незрозумілість судового рішення суду апеляційної інстанції, а у спосіб подання заяви про роз`яснення судового рішення позивач фактично намагається вступити із судом у дискусію стосовно встановлених судом обставин та документів, які були або ж не були покладені в основу рішення суду.
29. Так, зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання (такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №640/10796/19).
30. З огляду на обґрунтування заяви, є підстави вважати, що заявник фактично ставить під сумнів оцінку доказів, мотиви прийняття рішення та висновки суду. 
31. Верховний Суд зазначає, що суд, розглядаючи заяву про роз`яснення рішення, не роз`яснює мотиви прийняття рішення чи оцінку доказів, оскільки такі питання стосуються змісту рішення та його законності, а не незрозумілості формулювань, які перешкоджають його виконанню.   
32. А тому питання, які поставлені позивачем перед судом у заяві про роз`яснення судового рішення, не узгоджується із призначенням інституту роз`яснення судового рішення.
33. З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
34. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновку суду апеляційної інстанції не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом. 
35. Суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального права.
36. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
37. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 327, 341, 344, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 у справі № 821/3195/15-а залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                            А.В. Жук 

                                                                      А.Г. Загороднюк