Справа № 766/3896/25 Головуючий у першій інстанції Бугрименко В.В.
Провадження №33/819/166/25 Доповідач Гемма Ю.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/3896/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2025 року м. Херсон
       Херсонський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Гемми Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Сокол Ю.Ю.,
захисника Чухрай В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 11 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

в с т а н о в и в:

       Цією постановою суду ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
       Судом установлено, що 05.03.2025 року о 23.05 год., в м. Херсон, по проспекту 200 річчя Херсону, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем Mersedes Benz, без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив  вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. 

Доводи та вимоги апеляційної скарги.
       Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
       Апелянт указує на те, що не керував транспортним засобом у момент його зупинки, був пасажиром цього авто, про що дав пояснення поліцейському. 
       Вказує про те, що на відеозаписі не зафіксовано факту безпосереднього керування ним автомобілем, навпаки, він перебував у салоні авто, але не за кермом.
       Звертає увагу про те, що йому не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння, відповідно він і не відмовлявся його проходити, жодного доказу на підтвердження цієї обставини до протоколу не додано. 

Позиції сторін.
        ОСОБА_1 , якого  притягнуто до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило. Тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

       В судовому засіданні захисник Чухрай В.М. підтримав апеляційні вимоги ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.   
       Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Мотиви суду.
       Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п.п.2, 3 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
       Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

       Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: -протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №701961, відповідно до якого ОСОБА_1 , 05.03.2025 року о 23.05 год., в м. Херсон, по проспекту 200 річчя Херсону, керував транспортним засобом, автомобілем Mersedes Benz, без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою технічного засобу, так і в медичній установі, ОСОБА_1 відмовився; 
-направленням до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» для проходження огляду на стан сп`яніння; 
-згідно рапорту поліцейського, автомобіль Mersedes Benz, з державним номерним знаком зареєстрованим за іншим транспортним засобом, під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений за порушення комендантської години. При цьому, водій ОСОБА_1 намагався ввести працівників поліції в оману, пересівши із-за керма на пасажирське сидіння, з якого під час зупинки автомобіля вийшов пасажир. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і медичному закладі, від чого він відмовився; 
- оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ним зафіксовано факт руху автомобіля Mersedes Benz безпосередньо перед його зупинкою працівниками поліції, а також, що одразу після зупинки транспортного засобу, з переднього пасажирського сидіння, вийшов чоловік, в подальшому на вказаному місці знаходився ОСОБА_1 , а також факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і медичному закладі.
       Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази не можуть бути належними та допустимими для доведення винуватості ОСОБА_1 з наступних підстав.
       Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою в присутності   ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП. 
       У змісті протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що   ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Він надав пояснення по суті правопорушення, заперечуючи викладені у протоколі обставини, тобто реалізував своє право на захист. 
       При цьому процесуальні права   ОСОБА_1 при складанні протоколу порушені не були, а тому підстав для визнання протоколу недопустимим доказом у справі, апеляційний суд не вбачає.
       Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису від 28.11.2024 працівниками поліції зафіксовано на боді камеру обставини складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, зазначено про долучення до матеріалів справи СД диску із відеозаписом, що жодним чином не свідчить про порушення визначених законом правил технічного фіксування події адміністративного правопорушення.
       Оскільки відеозаписом з боді камери поліцейського підтверджено факт відмови   ОСОБА_1 від проходження у визначеному законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні будь-які підстави вважати даний доказ неналежним або недопустимим.
       Апелянт посилається у скарзі на зміст норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак не наводить доводів щодо їх порушення під час роз`яснення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування відмови ОСОБА_1   від проходження такого огляду, жодних аргументів про порушення зазначених норм не наведено.
       Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.
       З відеозапису, який долучено до протоколу випливає, що водій  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, не заперечував обставини, за яких працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
       При цьому працівники поліції вказали зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого він відмовився.
       Що ж до доводів ОСОБА_1 про те, що він не був водієм автомобіля суд зазначає наступне.
       З відеозапису випливає, що в салоні автомобіля Mersedes перебувало троє осіб. Аналіз безперервного відеозапису, яким зафіксовано рух автомобіля, вихід пасажира з місця поруч з водієм одразу після зупинки, а також відкриття дверей пасажиром на задньому місці автомобіля, з подальшим знаходженням на пасажирському місці ОСОБА_2 , в сукупності з іншими доказами у справі, відомостями викладеними у рапорті, вказує, що працівники поліції мали обґрунтовані підстави ідентифікувати  ОСОБА_1 як водія такого транспортного засобу. 
       Суд правильно визнав, що такі дії ОСОБА_1 вчинені для введення поліцейських в оману, з метою уникнення відповідальності.
       Наведеними доказами підтверджено той факт, що   ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
       У зв`язку з чим, у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
       Жодними доказами не підтверджено обставини того, що ОСОБА_1 було незрозуміло порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонований працівниками поліції.
       Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки. 
       Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.
       Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та обґрунтовано визнав  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.130 КУпАП.
       У зв`язку з чим, доводи апелянта про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.
       Стягнення на ОСОБА_1   накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Отже, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними. 
       Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , відсутні.
       Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від  11 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього - залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Суддя:                                           Ю.М. Гемма