ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4020/25 Справа № 760/21538/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
- за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області,
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськавід 31 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
18.09.2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить суд стягнути з Державного бюджету України на його користь моральну шкоду у розмірі 49 500,00 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06.07.2022 відносно нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення діяння, яке має ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 року, прийнятою за результатами розгляду справи №175/3369/23, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. З посиланням на те, що складання вищезазначеного протоколу та формування протиправного обвинувачення спричинило моральну шкоду, яка полягала в наступному: негативних емоціях, тривозі, стресі, переживанні, емоційному напруженому стані, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.10.2023 передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськавід 31 грудня 2024 року позов  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково.
Стягнуто з державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Судовий збір по даній справі компенсовано за рахунок держави.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
05.02.2025 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській областінадійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськавід 31 грудня 2024 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано до суду доказів які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, стану та стосунків.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 49500,00 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 

06.07.2022 відносно позивача ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення діяння, яке має ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 року, прийнятою за результатами розгляду справи №175/3369/23, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Позивач у позові посилається на те, що складання вищезазначеного протоколу та формування протиправного обвинувачення спричинило йому моральну шкоду, яка полягала у негативних емоціях, які від відчував, тривозі, стресі, переживанні, емоційному напруженому стані, тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення моральної шкоди, яку оцінив в 49 500,00 грн.
З огляду на те, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії відповідачів, які ініціювали та здійснювали вказане провадження, є передумою для спричинення особі моральної шкоди, заявлені позовні вимоги є обгрунтованими.

В той же час, з огляду на відсутність будь-яких конкретних посилань позивача щодо характеру та обсягу страждань, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає суму у розмірі 5 000,00 грн. достатньою для відшкодування спричинених позивачу моральних страждань.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

 Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.
Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Виходячи з цих обставин, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги факт негативних наслідків, які були спричинені позивачу, у зв`язку із діями органів поліції, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок Державного бюджету України, на рівні 5 000 грн.
При таких обставинах, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не підлягає задоволенню.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській областізалишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськавід 31 грудня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: