КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 357/1619/23                                                                                          Головуючий у І інстанції Орєхов О.І.
Провадження №22-ц/824/16644/2025                                                              Головуючий у 2 інстанції ТаргонійД.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Прохацької Тетяни Олександрівни на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» про скасування судового наказу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Прохацька Т.О. звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу у справі № 357/1619/23 від 24 березня 2023 року.
Заява мотивована тим, що 22 травня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ по справі № 357/1619/23 за заявою ТОВ «Білоцерківвода» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги централізованого постачання холодної води, водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем в розмірі 32054,57 грн та судового збору в сумі 268,40 грн.
Представник зазначала, що копію судового наказу та копії документів  ОСОБА_1  не отримувала. Із Єдиного реєстру боржників стало відомо, що ОСОБА_1 є боржником по виконавчому провадженню № 73483000, що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Прохацька Т.О. вважала даний судовий наказ є таким, що підлягає скасуванню, оскільки вимоги стягувача є безпідставними та необґрунтованими, також просила поновити строк для подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ, який був виданий 22 травня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/1619/23.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2025 року в поновленні строку на звернення із заявою про скасування судового наказу відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 24 березня 2023   року по цивільній справі № 357/1619/23 повернуто заявнику.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником пропущено строк подання заяви про скасування судового наказу та не надано достатніх доказів для обґрунтування підстав для поновлення вказаного строку.
Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Прохацька Т.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що  ОСОБА_1 про спірний судовий наказ стало відомо лише після отримання від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. відповіді на адвокатський запит та копії судового наказу по справі № 357/1619/23 2-н/357/407/23 виданого 22 травня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за заявою ТОВ «Білоцерківвода», тобто 04 липня 2025 року.
Зазначає, що судом першої інстанції наведені заявником підстави для поновлення процесуального строку не були всебічно вивчені, а надані заявником документи безпідставно залишені поза увагою.
Інші сторони даної справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 360 ЦПК України.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18) наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наказне провадження, як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
Ст. 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.
Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених ч. 6 ст. 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 272 цього Кодексу.
Ст. 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.
Відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може бути також подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.
До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода»   заборгованість за послуги  з централізованого постачання холодної води, водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) в розмірі 32 054,57 грн та судовий збір в розмірі 268,40 грн.
24 березня 2023 року копію судового наказу з додатками було направлено за адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення.
Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вищевказаний судовий наказ боржник ОСОБА_1 отримала особисто 28 квітня 2023 року, про що свідчить її підпис на зворотньому повідомленні.(а.с. 43)
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. 
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання).
Аналіз вищезазначених норм цивільного процесуального закону та встановлених обставин справи дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 є такою, що отримала копію судового наказу із копією заяви про видачу судового наказу та додатками до неї 28 квітня 2023 року, тому у строк до 13 травня 2023 року включно вона мала право подати до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про скасування цього судового наказу.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ст. 127 ЦПК України, яка регламентує поновлення та продовження процесуальних строків, встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами пропуску процесуального строку є об`єктивно непереборні обставини, які не залежать від волі особи, що перешкодили вчинити процесуальну дію у встановлений термін, та мають бути підтверджені належними доказами.
Оцінка поважності причин пропуску процесуального строку належить до виключної дискреції суду, що вирішує відповідне процесуальне питання. Наявність чи відсутність поважних причин для пропуску строку оцінюється за внутрішнім переконанням суду.
З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу, представник ОСОБА_1 - адвокат Прохацька Т.О. просила поновити їй пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що копію судового наказу вона отримала лише 04 липня 2025 року.
Однак, вищевикладене спростовується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому стоїть відмітка «вручено особисто», що є достатнім доказом належного вручення судового наказу ОСОБА_1 .
Таким чином, оцінивши наведені заявником причини пропуску строку подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції вірно вказав на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження існування істотних обставин, які б могли об`єктивно завадити ОСОБА_1 вчинити процесуальну дію у визначений законом строк, та не знайшовши підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, обґрунтовано повернув її заявникові на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України.
Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Прохацької Т.О. про те, що суд першої інстанції, встановивши що заяву про скасування судового наказу було подано з пропущенням строку, повинен був відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 ЦПК України залишити заяву без розгляду, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на власному тлумаченні закону. 
Колегія суддів відхиляє посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не були всебічно вивчені підстави для поновлення процесуального строку, оскільки у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначено обставини та мотиви для повернення заяви про скасування судового наказу саме у зв`язку з поданням заяви після спливу встановленого процесуального строку та відсутністю підстав для його поновлення, у зв`язку з ненаданням заявником доказів на підтвердження поважних причин його пропуску.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
П. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Прохацької Тетяни Олександрівни залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                          Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                            С.А. Голуб  
                                                                                      
                                                                                           Т.А. Слюсар