Справа № 299/374/15-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       06 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Собослоя Г.Г
з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2025 року у складі судді Надопта А.А., у справі за скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: Виноградівський відділ ДВС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Е.В.Бабинця про закінчення виконавчого провадження №51379799,
в с т а н о в и в :
У січні 2025 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з вищевказаною скаргою в порядку ст.ст.447-448 ЦПК України.
Скарга мотивована тим, що згідно кредитного договору від 15.08.2007р. №313-С-07 ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є AT «Державний ощадний банк України», надано ОСОБА_4 кредит на споживчі потреби в розмірі 150 000,00 грн. зі сплатою 14,5% річних, з кінцевим терміном погашення до 15.08.2012р. Для забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки від 17.08.2007 № 1326, згідно якого останній передав Банку в іпотеку: 1) земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,25 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; 2) недобудований житловий будинок фундамент 12% готовності, літня кухня, ворота (бутобетон), огорожа (бутобетон), що знаходяться у АДРЕСА_1 .
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05.04.2016 апеляційну скаргу банку задоволено частково та ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №1326, укладеним 17.08.2007р. між ПАТ «Державний ощадний банк України», а саме: 1) земельну ділянку площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) недобудований житловий будинок, фундамент 12% готовності, літня кухня, ворота (бутобетон), огорожа (бутобетон), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для погашення заборгованості за кредитним договором №313-С-07 від 15.08.2007р. в розмірі 473 218,59 грн з яких: 139 514,36 грн. заборгованість за кредитом, 77 089,31 грн. заборгованість за відсотками, 20 369,10 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 19 828,62 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 126 614,81 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту, 11 255,04 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 10 690,59 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків, 67 856,76 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків.
Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, встановлено початкову ціну предмета іпотеки за іпотечним договором від 17.08.2007 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
На виконання цього рішення 06.05.2016 судом видано виконавчий лист, №299/374/15-ц, що був пред`явлений до виконання та на підставі якого відкрито виконавче провадження №51379799.
З довідки виданої виконавчим комітетом Виноградівської міської ради від 04.01.2021року за №4 Банку стало відомо, що боржник помер і на день смерті ОСОБА_4 з ним за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , дружина - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , син - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , син - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Враховуючи викладене Банк звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу AT «Державний ощадний банк України» задоволено частково - замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 299/374/15- ц, виданого 06.05.2016р. Виноградівським районним судом Закарпатської області, а саме (боржника) ОСОБА_4 замінено на його спадкоємців за заповітом (боржників) - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
В подальшому, постановою Верховного Суду від 03 квітня 2024 року постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року скасовано у зв`язку з тим, що 28 березня 2018 року головним державним виконавцем Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Бабинець Е. В. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 299/374/15-ц, виданого 06 травня 2016 року Виноградівським районним судом Закарпатської області, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 .
Скаржник вказує, що про існування вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження №51379799 від 28.03.18 банку стало відомо з матеріалів судової справи, а саме з постанови Верховного Суду №299/374/15-ц від 03.04.2024р., оскільки така стягувачу органом виконавчої служби не надсилалася.
Окрім того, відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області від 03.12.2024 № 6994/5.2-24/3025 повідомлено рішення про відмову скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 51379799 від 28.03.2018р., яку отримано стягувачем 16.12.24 (за підписом начальника Віктора Овчиннікова).
Зі вказаним рішенням стягувач не погоджується та вважає таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано.
Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.
Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Відповідне положення міститься у постанові ВП ВС від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

28.03.2018 головним державним виконавцем Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Бабинцем Едуардом Васильовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51379799 з примусового виконання рішення суду у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 .
06.06.2018 ОСОБА_1 звернулася із заявою прийняття спадщини за спадкодавцем на підставі заповіту його синами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , проте, незважаючи на наявність правонаступника боржника - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 , головний державний виконавець не зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51379799 та не отримав даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлої сторони виконавчого провадження її спадкоємцем, чим допустив триваюче порушення.
Таким чином, при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження старшим державним виконавцем не вжито всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання рішення суду, передбачених законом, та прийнято протиправне рішення про закінчення виконавчого провадження №51379799.
За вказаних обставин скаржник просив: визнати протиправною та скасувати рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.12.24р. про відмову у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження № 51379799 від 28.03.18р.; визнати протиправними дії головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Бабинця Едуарда Васильовича щодо прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження № 51379799 від 28.03.18р.; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Бабинцем Едуардом Васильовичем про закінчення виконавчого провадження № 51379799 від 28.03.18р.
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленої скарги, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленій скарзі.
У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1  та головний державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Бабинець Е.В. просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. 
В судовому засіданні представник апелянта Василечко А.В. підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Дидинська Б.М. у судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задовлення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду (ст. 449 ЦПК України).
Матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору від 15.08.2007 №313-С-07 ВАТ «Державний ощадний банк України» надано ОСОБА_4 кредит на споживчі потреби в розмірі 150 000,00 грн. зі сплатою 14,5% річних, з кінцевим терміном погашення до 15.08.2012.
Для забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки від 17.08.2007 № 1326, згідно якого останній передав Банку в іпотеку: 1) земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,25 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; 2) недобудований житловий будинок фундамент 12% готовності, літня кухня, ворота (бутобетон), огорожа (бутобетон), що знаходяться у АДРЕСА_1 .
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05.04.2016 апеляційну скаргу банку задоволено частково. Ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №1326, укладеним 17.08.2007 між ПАТ «Державний ощадний банк України», а саме: 1) земельну ділянку площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) недобудований житловий будинок, фундамент 12% готовності, літня кухня, ворота (бутобетон), огорожа (бутобетон), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для погашення заборгованості за кредитним договором № 313-С-07 від 15.08.2007 р. в розмірі 473 218,59 грн з яких: 139 514,36 грн. заборгованість за кредитом, 77 089,31 грн. заборгованість за відсотками, 20 369,10 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 19 828,62 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 126 614,81 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту, 11 255,04 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 10 690,59 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків, 67 856,76 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків.
Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, встановлено початкову ціну предмета іпотеки за іпотечним договором від 17.08.2007р. на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
На виконання цього рішення 06.05.2016р. судом видано виконавчий лист, №299/374/15-ц, який пред`явлений до виконання та на підставі якого 10.06.2016 відкрито виконавче провадження № 51379799.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер.
28.03.018року головним державним виконавцем Виноградівського відділу державної виконавчої служби Берегівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабинець Е.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 299/374/15-ц, виданого 06.05.2016 року Виноградівським районним судом Закарпатської області у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 . 
З довідки виданої виконавчим комітетом Виноградівської міської ради від 04.01.21р. №4 Банку стало відомо, що боржник помер і на день смерті ОСОБА_4 з ним за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , дружина - ІНФОРМАЦІЯ_1 ;та їх сини ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
06.10.2021 року Банк звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
28 листопада 2023 року постановою Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу AT «Державний ощадний банк України» задоволено частково, заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково- замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №299/374/15- ц, виданого 06 травня 2016 року Виноградівським районним судом Закарпатської області, а саме (боржника) ОСОБА_4 замінено на спадкоємців за заповітом (боржників) - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Постановою Верховного Суду від 03.04.2024р. вказану постанову скасовано у зв`язку з тим, що 28 березня 2018 року головним державним виконавцем Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Е.В.Бабинець закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №299/374/15-ц, виданого 06 травня 2016 року Виноградівським районним судом Закарпатської області, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_4 .
Матеріали виконавчого провадження №51379799 відповідно до наказу Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р. «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства Юстиції № 1699 (vl699323) від 28.07.2010 р.) документи знищені, у зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання (архів).
Обгрунтовуючи подану скаргу скаржник (стягувач) посилається на те, що про існування постанови про закінчення виконавчого провадження №51379799 від 28.03.18 банку стало відомо з матеріалів судової справи, а саме з постанови Верховного Суду № 299/374/15-ц від 03.04.2024р., оскільки така стягувачу органом виконавчої служби не надсилалася, а тому стягувачем не пропущено строки для оскарження дій та постанови державного виконавця. 
Такі доводи скаржника не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Загальними засадами цивільного законодавства, відповідно до ст. 3 ЦК України, є: справедливість, добросовісність, розумність.
Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Частиною 1 ст. 19 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. 
Тобто, даними правовими нормами конкретизовано характер процесуальної поведінки, які зобов`язують учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що: «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.
При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи». 

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що: «Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2022 року по справі № 761/38464/20 (провадження № 61-7465св22) зазначено, що аналіз частини першої статті 449 ЦПК України та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04 лютого 2022 року у справі № 925/308/13-г вказано, що: «9.8. За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, Суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.
У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.
Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).
А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.
У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г, від якої Суд не вбачає підстав для відступу».
Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Справа «Рябих проти України, рішення від 24.07.2003 р. п.52).
Таким чином, учасник виконавчого провадження, який звернувся з заявою про вчинення відповідних виконавчих дій, може вважатися обізнаним про вчинення таких дій виконавцем з урахуванням розумності строку, який минув з дати звернення із заявою про вчинення виконавчих дій до виконавця. 
Розумність такого строку суд визначає з урахуванням конкретних обставин справи (строків, встановлених Законом "Про виконавче провадження", термінів поштового обігу кореспонденції, повідомлення учасників виконавчого провадження електронною поштою, фактичного доступу учасника виконавчого провадження до автоматизованої системи виконавчих проваджень тощо). 
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
Законодавець не відносить пропуск строку на подання скарги на дії виконавця до підстав відмови у задоволенні скарги; пропуск строку на подання скарги на дії виконавця є підставою для залишення скарги без розгляду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2025 року в справі № 361/717/13-ц (провадження № 61-153св25)).
З матеріалів справи вбачається постанова про закінчення виконавчого провадження №51379799 від 28.03.18 державним виконавцем направлена стягувачу 28.03.2018 року згідно супровідного листа №5132 від 28.03.2018р. Стягувач заперечує отримання даної постанови, і в матеріалах справи відсутні дані про підтвердження вручення та отримання даної постанови стягувачем, а тому недоведеним є факт отримання стягувачем постанови про закінчення виконавчого провадження саме за супровідним листом від 28.03.18 №51379799, та обізнаність стягувача про вказану постанову у 2018 році.
Разом з тим, матеріалами справи доведено, що у жовтні 2021 року AT «Державний ощадний банк України» звернулося до Виноградівського районного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконавння виконавчого листа №299\374\15-ц, виданого 06.05.2016 року і просило змінити сторону боржника ОСОБА_4 на його правонаступників: неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та дружину ОСОБА_1 . У заяві до суду заявник вказав, що з довідки, виданої виконавчим комітетом Виноградівської міської ради від 04.01.21р. №4 банку стало відомо, що боржник помер, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду на заміну сторони.
Матеріали справи не містять жодних докаізв, які б підтверджували, що з моменту відкриття виконавчого провадження (2016рік) до 2021 року стягувач цікавився даним виконавчим провадженням та станом його виконання. Тобто, будучи обізнаним з наявністю виконавчого провадження, яке було відкрито у 2016 році, стягувач не проявляв розумної зацікавленості та не звертався до державного виконавця щодо вчинених ним дій та процесуальних рішень у виконавчому провадженні. В іншому випадку, при належному і добросовісному здійсненні своїх прав у виконавчому провадженні, йому було б відомо про закінчення виконавчого провадження.
Ухвалою Виноградівського районного суду від 29 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. На дану ухвалу стягувачем - банком подано апеляційну скаргу.
09.03.2022 року ОСОБА_1 було подано відзив на цю апеляційну скаргу з документами, до якого приєднано постанову головного державного виконавця Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабинця Е.В. про закінчення виконавчого провадження №51379799 від 28 березня 2018 року та копію супровідної головного державного виконавця за №5137 від 28.03.2018 року, а також приєднано квитанцію про відправку відзиву на апеляційну скаргу з доданими документами учасникам справи, у том числі і стягувачу – банку. В цій супровідній за №5137 від 28 березня 2018 року зазначено, що головний державний виконавець Бабинець Е.В., керуючись ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" направив у ПАТ «Державний ощадний банк України» для виконання та відома постанову від 28.03.2018 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого лиса № 299\374\15-ц від 06.05.2016 року, видану Виноградівським районним судом.
Таким чином, стягувачу достеменно було відомо про наявність постанов головного державного виконавця Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабинця Е.В. про закінчення виконавчого провадження №51379799 від 28 березня 2018 року, у березні 2022 року. Окрім того, наявність у справі постанови про закінчення виконавчого провадження №51379799 від 28 березня 2018 року та копії супровідної головного державного виконавця за №5137 від 28.03.2018 року станом на час перегляду судом апеляційної інстанції ухвали суду першої інстанції про відмову у заміні сторони виконавчого провадження (28.11.2023рік) у будь – якому випадку давало можливості стягувачу бути обізнаним з цими документами виконавчого провадження та реалізувати свої права. 
Додови скаржника, що про наявність постанови про закінчення виконавчого провадженні від 28 березня 2018року він дізнався з постанови Верховного Суду № 299/374/15-ц від 03.04.2024р. є надуманими і безпідставними.
З поданою скаргою стягувач звернувся у січні 2025 року, тобто із спливом значного встановленого законом строку.
Непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення скаржника і були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення заявнику до суду зі скаргою у визначений законом строк, не наведено і матеріалами справи не встановлено.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала не знайде підстав для поновлення або продовження строку.
З врахуванням наведеного подану скаргу необхідно залишити без розгляду.
Суд першої інстанції у повній мірі не врахував вищенаведені обставини справи та вимоги закону та помилково дійшов висновку про відмову у поданій скарзі, не врахувавши, що така підлягає залишенню без розгляду. 
Відповідно до приписів п.4 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги без розгляду з вищенаведених підстав.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2025 року скасувати.
Скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії та постанову головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Е.В.Бабинця про закінчення виконавчого провадження №51379799 залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий:                                

Судді: