П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/2186/25                 	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
                                Дата і місце ухвалення: 21.05.2025р., м. Одеса 

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого  судді:  Бойка А.В.,
суддів :                         Єщенка О.В.,
  Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В :
В січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ»  звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці, в якому просило суд:
визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000051/2 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000052/2 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000053/2 від 27.07.2024р. та №UA500050/2024/000055/2 від 31.07.2024р.;
визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000325 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000328 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000331 від 27.07.2024р. та №UA500050/2024/000333 від 31.07.2024р.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000051/2 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000052/2 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000053/2 від 27.07.2024р., №UA500050/2024/000055/2 від 31.07.2024р.
Визнано протиправними та скасовано картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000325 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000328 від 25.07.2024р., №UA500050/2024/000331 від 27.07.2024р., №UA500050/2024/000333 від 31.07.2024р.
Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» сплачений судовий збір у розмірі 30280,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 21.05.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ».
В своїй скарзі апелянт зазначає, що за митними деклараціями (МД) №24UA500050008608U2 від 24.07.2024р., №24UA500050008620U9 від 25.07.2024р., №24UA500050008695U6 від 26.07.2024р. та №24UA500050008799U0 від 30.07.2024р. автоматизованою системою управління ризиками були встановлені форми контролю 103-1 та 106-2, які є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається. Спрацювання системи АСАУР є додатковим підтвердженням сумнівів митного органу у правильності визначення митної вартості товарів.
Також, апелянт посилається на те, що Одеською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містяться розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятих митним органом рішеннях про коригування митної вартості товарів. Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що на вимогу Митниці декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, розбіжності не спростовано. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями, містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України, були підставою для прийняття Митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. 
Не погоджується апелянт і з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці на користь ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Зазначає, що заявлений до стягнення гонорар представника позивача є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співрозмірності. 
ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Митниці залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що апелянт не наводить жодних доводів на спростування висновків суду першої інстанції щодо протиправності спірних рішень про коригування митної вартості товарів та необґрунтованості підстав, за яких прийнято ці рішення. Саме лише посилання Митниці на наявність у неї інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену декларантом за ціною договору. При цьому, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Одеська митниця не наводить будь-якого обґрунтування чому саме зазначені нею митні декларації були взяті для коригування митної вартості товарів, ввезених ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ». Щодо наведеної відповідачем в апеляційній скарзі митної декларації №24U401020011386U0 від 27.02.2024р. (ніби як взята за основу для коригування по МД №24UA500050008695U6 від 26.07.2024р.), то вказана декларація не була зазначена митним органом в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між компанією GREENLINE CHEMICALS Ltd та ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» 04.03.2024р. укладений контракт №04032024, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» оплатити і прийняти у власність Товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (кальцинована сода, щільна у вигляді гранули або порошку), монокалційфосфат, каустична сода (пластівці або гранула), магнезія випалена (спечена), лимонна кислота моногідрат, натрію пер карбонат з покриттям, магнію сульфат гептагідрат (пункт 1.1 Контракту).
Ціна товару вказана в інвойсах на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною даного контракту. (п.2.1 Контракту)
Ціна товару включає в себе вартість товару, вартість пакування з метою збереження товару, маркування, оформлення необхідних товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов постачання, що зазначені в кожному окремому інвойсі на кожну окрему партію товару. (п.2.2 Контракту)
Оплата за товар здійснюється на умовах та в строки, що вказані в Інвойсі на кожну окрему партію товару. (п.3.2 Контракту)
Товар поставляється на умовах згідно Інкотермс 2020 та в терміни, як це вказано в кожному окремому інвойсі до даного контракту. (п.4.1 Контракту)
Згідно пункту 5.1 Контракту Товар поставляється в упаковці, що повинна забезпечувати повне збереження Товару і захищати Товар від пошкодження при транспортуванні усіма видами транспорту з урахуванням перевалок, а також захищати Товар від атмосферних впливів.
На виконання вимог умов Контракту №04032024 позивачем поставлено на митну територію товар, з метою оформлення якого до Одеської митниці подано митні декларації: 
№24UA500050008608U2 від 24.07.2024р. - Продукт неорганічної хімії карбонати натрію: SODA ASH DENSE / кальцинована сода, щільна (безводний карбонат динатрію у вигляді легкосипких білих гранул) - 450,000 тонн. Хімічний склад: Na2CO3 -99,69%.CAS №497-19-8. Всього вага нетто: 450 000 кг. Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торгова марка: ETI SODA. Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR, Туреччина;
№24UA500050008620U9 від 25.07.2024р. - Продукт неорганічної хімії карбонати натрію: SODA ASH DENSE / кальцинована сода гранульована (безводний карбонат динатрію в гранулах) - 22500 кг. CAS NUMBER: 497-19-8.EINECS NUMBER: 207-838-8. Хімічний склад: Na2CO3 - 99.69%Na2O - 58.30%. Пакування: 900 мішків по 25 кг у 18 слінг-бегах. Фірма виробник: «ETI SODA A.S.». Торговельна марка: нема даних. Країна виробництва: TR, Туреччина;
№24UA500050008695U6 від 26.07.2024р. - Продукт неорганічної хімії карбонати натрію: SODIUM BICARBONATE (FOOD GRADE) / гідрогенкарбонат (бікарбонат) натрію (харчовий сорт) (CAS 205-633-8) - 787.50 мт упакований у 630 слінг бегів (31500 мішків по 25 кг у 630 слінг бегах) Хімічний склад: NaHCO3 - 99.74%. Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торговельна марка: ETI SODA Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR;
№24UA500050008799U0 від 30.07.2024р. - Продукт неорганічної хімії карбонати натрію: SODA ASH DENSE / кальцинована сода гранульована (безводний карбонат динатрію в гранулах) - 450.00 тонн. Хімічний склад: Na2CO3 -99.63% CAS 497-19-8 Всього вага нетто: 450000 кг. Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торгова марка: ETI SODA. Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR.
Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з:
митною декларацією №24UA500050008608U2 від 24.07.2024р.: пакувальний лист №WD02024000001831 від 11.07.2024р.; рахунок-проформа №GB-2024-97 від 26.06.2024р.; рахунок-фактура (iнвойс) №WD02024000001831 від 11.07.2024р.; коносамент №4 від 17.07.2024р.; сертифікат про походження товару №B1129463 від 11.07.2024р.; банківський платіжний документ №007890 від 28.06.2024р.; контракт №04032024 від 04.03.2024р.; договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022р.; генеральний акт №1 від 23.07.2024р.; лист декларанта №24/07-24-01 від 24.07.2024р.; сертифікат аналізу №83088 від 18.07.2024р.; митну декларацію країни відправлення №24160400EX00064705 від 11.07.2024р.;
митною декларацією №24UA500050008620U9 від 25.07.2024р.: пакувальний лист №WD02024000001834 від 11.07.2024р.; рахунок-фактура (інвойс) №WD02024000001834 від 11.07.2024р.; коносамент №7 від 17.07.2024р.; генеральний акт №1 від 23.07.2024р.; сертифікат про походження товару №B1129466 від 11.07.2024р.; цінова пропозиція №5 від 21.06.2024р.; контракт №04032024 від 04.03.2024р.; договір про надання послуг митного брокера №60 від 20.02.2024р.; сертифікат аналізу №3817 від 18.07.2024р.; митну декларацію країни відправлення №24160400EX00064708 від 11.07.2024р.;
митною декларацією №24UA500050008695U6 від 26.07.2024р.: пакувальний лист №WD02024000001835 від 11.07.2024р.; рахунок-проформа №GB-2024-108 від 09.07.2024р.; рахунок-фактура (інвойс) №WD02024000001835 від 11.07.2024р.; коносамент №8 від 17.07.2024р.; сертифікат про походження товару №B1129467 від 11.07.2024р.; банківський платіжний документ 00789020240709 від 09.07.2024р., 00789020240712 від 12.07.2024р., 00789020240716 від 16.07.2024р.; контракт №04032024 від 04.03.2024р.; договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022р.; генеральний акт №1 від 23.07.2024р.; лист декларанта №25/07/2024-8 від 25.07.2024р.; сертифікат аналізу №83000 від 18.07.2024р.; митну декларацію країни відправлення №24160400EX00064709 від 11.07.2024р.;
митною декларацією №24UA500050008799U0 від 30.07.2024р.: пакувальний лист №WD02024000001832 від 18.07.2024р.; рахунок-проформа №GB-2024-115 від 16.07.2024р.; рахунок-фактура (інвойс) №WD02024000001832 від 18.07.2024р.; коносамент №5 від 17.07.2024р.; сертифікат про походження товару №B1129464 від 11.07.2024р.; банківський платіжний документ 00789020240716 від 16.07.2024р., 00789020240722 від 22.07.2024р.; контракт №04032024 від 04.03.2024р.; договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022р.; генеральний акт №1 від 23.07.2024р.; лист декларанта №30/07/2024-5 від 30.07.2024р.; сертифікат аналізу №83094 від 18.07.2024р.; митну декларацію країни відправлення №24160400EX00064706 від 11.07.2024р.
На вимогу митного органу про надання додаткових документів ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» листами №1/25, №2/25 від 25.07.2024р., №1/26 від 26.07.2024р. та №1/31 від 31.07.2024 надало відповідь  з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.
За результатами опрацювання МД №24UA500050008608U2 від 24.07.2024р. та документів Одеською митницею винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000325 від 25.07.2024р. та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000051/2 від 25.07.2024р., яким митну вартість товару визначено за другорядним методом – резервним.
У п.33 рішення про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: 
1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2 Контракту вартість пакування товару, маркування включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості пакування на 360 великий мішок до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) сертифікат про походження товару від 11.07.2024р. №B 1129463 містить посилання на документ 24-183700/10027512, який митному органу не надавався;
3) у митній декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064705 в графі «одержувач» заявлена інша особа та інші умови поставки, внаслідок чого виникають сумніви що дана декларація стосується цієї поставки;
4) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.2 Контракту витрати на завантаження включені до ціни товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару ;
5) серед поданих товаросупровідних документів відсутній договір про перевезення вантажу та його оплата;
6) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
7) у наданому рахунку-фактурі від 11.07.2024р. WD02024000001831 є посилання на коносамент від 17.07.2024р. №4, оскільки коносамент був виданий датою пізніше за інвойс виникають сумніви щодо достовірності даних зазначеному інвойсі.
За результатами опрацювання МД №24UA500050008620U9 від 25.07.2024р. та документів Одеською митницею винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000328 від 25.07.2024р. та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000052/2 від 25.07.2024р., яким митну вартість товару визначено за другорядним методом – резервним.
У п.33 рішення про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: 
1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2 Контракту №04032024 вартість пакування товару, включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах ( інвойсі, ) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості 18 мішків великих (JB) та 900 мішків по 25 кг загальною вагою нетто 72 кг до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) адреса вантажоотримувача в наданих документах відрізняється від наявної адреси в обліковій картці;
3) у копії митної декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064708 вказані: інші умови поставки, інший одержувач, вартість вантажу зазначена у експортній декларації країни відправлення відрізняється від вартості зазначеній у інвойсі, що наданий до митного оформлення від 11.07.2024р. №WD02024000001834, чому така різниця у вартості вантажу - документів не надано;
4) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.2.2 Контракту витрати на завантаження включені до ціни товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
5) окрім того, серед поданих товаросупровідних документів відсутній договір про перевезення вантажу та його оплата;
6) відсутні документи, які були підставою для визначення торговельної марки;
7) в коносаменті (код документу 0705) від 17.07.2024 № 7 в графі вантажоотримувач вказано «TO ORDER», але не було додано ні ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача;
8) заявлена декларантом митна вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (код ЄДРПОУ 41404234).
За результатами опрацювання МД №24UA500050008695U6 від 26.07.2024р. та документів Одеською митницею винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000331 від 27.07.2024р. та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000054/2 від 27.07.2024р., яким митну вартість товару визначено за другорядним методом – резервним.
У п.33 рішення про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: 
1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2 Контракту вартість пакування товару, маркування включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості пакування на 630 великих мішків до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) в сертифікаті про походження товару від 11.07.2024р. №B1129467 міститься посилання на документ 24-183749/10027516, який митному органу не надавався;
3) у митній декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064709 в графі одержувач заявлена інша особа;
4) в коносаменті від 17.07.2024р. №8 зазначений відправник «WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI on behalf of GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria», що не відповідає вказаному у митній декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064709;
5) заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (код ЄДРПОУ 41404234).
За результатами опрацювання МД №24UA500050008799U0 від 30.07.2024р. та документів Одеською митницею винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000333 від 31.07.2024р. та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000055/2 від 31.07.2024р., яким митну вартість товару визначено за другорядним методом – резервним.
У п.33 рішення про коригування митної вартості зазначено, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: 
1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2 Контракту вартість пакування товару, маркування включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості пакування на 360 великих мішків до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;
2) в сертифікаті про походження товару від 11.07.2024р. №B 1129464 міститься посилання на документ 24-183712/10027513, який митному органу не надавався;
3) у митній декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064706 в графі «одержувач» заявлена інша особа;
4) в коносаменті від 17.07.2024 № 5 зазначений відправник «WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI on behalf of GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria», що не відповідає вказаному у митній декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064706;
5) заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (код ЄДРПОУ 41404234).
Не погоджуючись з правомірністю вказаних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення  ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» оскаржило їх в судовому порядку. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. 
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця у п.33 спірних рішень про коригування митної вартості товарів зазначила, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення до ціни товару такої складової митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Також, Одеська митниця стверджує, що непідтвердженими є вартість навантажувальних робіт, послуги перевезення вантажу та здійснення оплати за таке перевезення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких тверджень Митниці з огляду на наступне.
Відповідно до положень п.п. в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Згідно п.5, п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Пунктом 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
За умовами п.2.2 Контракту №04032024 від 04.03.2024р. ціна товару включає в себе вартість Товару, вартість пакування з метою збереження товару, маркування, оформлення необхідних товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, вартість митних процедур в країні Продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов постачання, що зазначені в Інвойсах.
Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару здійснювалася за умовами СРТ Одеса, які передбачають те, що фрахт/перевезення оплачено до названого місця призначення. Продавець зобов`язаний укласти або забезпечити укладання договору (контракту) перевезення товару з узгодженого пункту поставки, якщо такий є у місці поставки, до названого місця призначення чи, якщо узгоджено, до будь-якого пункту в такому місці. Договір (контракт) перевезення повинен бути укладений на звичайних умовах за рахунок продавця і передбачати перевезення звичайним маршрутом і звичайним способом, який використовується для перевезення даного типу товару, що продається. Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) перевезення. Продавець зобов`язаний оплатити усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту його поставки, зокрема, транспортні та всі інші витрати, включаючи витрати на завантаження товару та витрати на гарантування безпеки перевезень.
Таким чином, у даному випадку компанія GREENLINE CHEMICALS Ltd зобов`язана оплатити витрати щодо навантаження та перевезення товару до названого місця призначення (м. Одеса, Україна), за власний рахунок здійснити пакування товару, тобто, ці витрати вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за Товар, а тому додатковому підтвердженню не підлягають. 
На користь висновку суду про те, що вартість пакування увійшла до митної вартості товару свідчать відомості графи 37 митних декларацій №24UA500050008608U2 від 24.07.2024р., №24UA500050008620U9 від 25.07.2024р., №24UA500050008695U6 від 26.07.2024р. та №24UA500050008799U0 від 30.07.2024р., де зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару).
Апелянт посилається на те, що сертифікати про походження товару від 11.07.2024р. №B1129463, №B1129464 та №B1129467 містять посилання на документи 24-183700/10027512 та 24-183749/10027516, які митному органу не надавалися. 
Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки сертифікат походження товару не визначено положеннями ст. 53 Митного кодексу України в якості документу, що подається декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Таким чином, оскільки сертифікат  про походження товару не є документом, що підтверджує митну вартість товарів, і не містить відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а тому певні недоліки в його оформленні чи відсутність документального підтвердження його відомостей не може бути підставою для висновку, що заявлена декларантом митна вартість не підтверджена. 
В спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів Одеська митниця зазначила, що у митних деклараціях країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064705, від 11.07.2024р. №24160400EX00064708, від 11.07.2024р. №24160400EX00064709 та від 11.07.2024р. №24160400EX00064706 в графі «одержувач» заявлена інша особа та інші умови поставки, внаслідок чого виникають сумніви що дані декларації стосуються цих поставок.
При цьому, Митницею не враховано, що вантаж на адресу позивача поставляється не за прямим контрактом, що зазначено в митних деклараціях (код 4100 - не прямий контракт) в графі 44. 
Між виробником (експортером товару) та ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» є компанія посередник «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria), яка виступає постачальником поданого до митного оформлення товару. 
Оскільки виробником товар проданий «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria), а цією компанією товар проданий позивачу, в декларації країни відправлення наявні відомості про контракт, вартість товару, умови поставки та рахунок-фактуру (інвойс) між Виробником та компанією посередником «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria). 
При цьому, в митних деклараціях позивачем зазначені відомості по взаємовідносинам між ним та продавцем товару - «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria), що відповідає комерційному інвойсу.
З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що в коносаментах від 17.07.2024р. №8 та від 17.07.2024р. №5 зазначений відправник «WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI on behalf of GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria», що не відповідає вказаному у митній декларації країни відправлення від 11.07.2024р. №24160400EX00064709 та від 11.07.2024р. №24160400EX00064706.
Так як контракт на поставку позивачу товару є непрямим, в митних деклараціях позивачем зазначені відомості по взаємовідносинам між ним та продавцем товару - «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria), що відповідає комерційному інвойсу. При цьому, в коносаментах зазначені відомості про виробника товару «WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI» та зазначено про те, що коносаменти оформлюються за дорученням GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria, про що свідчить англійська абревіатура О/В (on behalf of).
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, коносамент в даному випадку не є документом, який підтверджує числові значення митної вартості товару, оскільки за умови поставки СРТ Одеса саме компанія GREENLINE CHEMICALS Ltd зобов`язана оплатити витрати щодо навантаження та перевезення товару до названого місця призначення (м. Одеса, Україна) та вартість перевезення включена до ціни товару.
Відповідно до ст. 162 Кодексу торговельного мореплавства України вантаж видається в порту призначення: за ордерним коносаментом - відправнику або одержувачу залежно від того, складений коносамент «наказу відправника» або «наказу одержувача», а в разі наявності у коносаменті передаточних написів - особі, зазначеній в останньому з неперервного ряду передаточних написів, або пред`явникові коносамента з останнім бланковим написом.
Коносамент від 17.07.2024р. №7 складений «наказу одержувача», про що свідчить проставлений на ньому напис «Consignee to ORDER», а отже декларант ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», як одержувач згідно товаросупровідних документів, має право на отримання відповідного вантажу в порту призначення. 
Жодними нормативними приписами не передбачено необхідності надання розпорядження (ордерного листа) щодо отримувача вантажу за ордерним коносаментом складеному «наказу одержувача». А відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що в коносаменті від 17.07.2024р. №7 вказано «TO ORDER», але не додано ні ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача.
Коносамент, за яким здійснювалося транспортування товару, містить повну інформацію (вантажовідправник, порти відправлення та прибуття, судно, яким здійснюється морське перевезення, товар, що перевозиться, з визначенням його кількості та пакування, а також печатка капітана судна), яка відповідає іншим документам та така інформація не містить розбіжностей. 
В п.33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000051/2 від 25.07.2024р. Одеська митниця зазначила, що у наданому рахунку-фактурі від 11.07.2024р. WD02024000001831 є посилання на коносамент від 17.07.2024р. №4, який був виданий датою пізніше за інвойс.
Надаючи правову оцінку таким доводам Митниці суд першої інстанції врахував пояснення позивача, що рахунок-фактура (інвойс) від 11.07.2024р. WD02024000001831 та коносамент від 17.07.2024р. №4 є документами одного й того ж вантажу, однак оформлюються з різних підстав на різних етапах морського перевезення. Коносамент виступає кінцевим первинним документом при відправленні вантажу морським перевезенням. Разом з тим, номер коносаменту щодо відправлення вантажу стає відомим після укладення договору з перевізником, оскільки здійснюється бронювання місця на судні, що на момент подачі декларації вже стає відомо відправнику - продавцю. Отже, на момент оформлення рахунку-фактури (інвойсу) від 11.07.2024р. WD02024000001831 продавцем, йому було достеменно відомо номер коносаменту, згідно якого здійснюватиметься відправлення відповідного товару. Однак, дата такому коносаменту присвоюється лише при навантаженні товару до перевезення, у зв`язку з чим у рахунку-фактурі (інвойсі) від 11.07.2024р. WD02024000001831 продавцем зазначено лише номер коносаменту №4 без визначання дати, оскільки така стала відома лише після навантаження товару до відправлення.
Апеляційна скарга Одеської митниці не містить доводів в обґрунтування протилежного.
Що ж до посилань Одеської митниці на те, що декларантом заявлено митну вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», то колегія суддів зазначає, що ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій відповідачем не надано належних доказів в підтвердження вказаної обставини.
До того ж, формально нижчий рівень митної вартості імпортованих декларантом товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості.
Спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Відсутність документів, які були підставою для визначення торговельної марки, про що зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000052/2 від 25.07.2024р., не впливає на правильність визначенням митної вартості.
Більше того, колегія суддів зазначає, що  в митній декларації, в сертифікаті аналізу, пакувальному листі, коносаменті, сертифікаті  про походження товару і на самому товарі зазначена торговельна марка «ETI SODA».
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» всіх додатково витребуваних документів, оскільки відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому, надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим  методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив реквізити МД, однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Верховний Суд зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови від 25.02.2020р. по справі №260/718/19, від 27.04.2020р. по справі №140/804/19).
При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.
Матеріали справи таких доказів не містять.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу. 
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення від 21.05.2025р. колегія суддів не вбачає.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат у справі, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
При зверненні до суду першої інстанції з позовом ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» просило стягнути з відповідача на його користь 34271,47 грн. у відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги №01/11/23 від 01.11.2023р., укладеним з адвокатом Бороденко М.С. (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №01/11/23 від 01.11.2023р., додаткова угода №1831/1834/1835/1832 від 25.12.2024р. до договору про надання правничої допомоги №01/11/23 від 01.11.2023р.).
Усталеною є практика Верховного Суду стосовно того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 24 грудня 2024 року у справі №380/25725/21, від 07 січня 2025 року у справі №120/19027/23, від 13 березня 2025 року у справі №260/3131/24, від 01 травня 2025 року по справі №260/2819/23).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
У постановах Верховного Суду від 28.04.2023р. по справі №640/8003/20, від 25.05.2023р. по справі №440/7120/20, від 20.06.2023р. по справі №280/5922/21 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Враховуючи сталу практику Верховного Суду, а також наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зважаючи на складність справи, значення справи для сторін, суд визнав співмірною та обґрунтованою сумою судових витрат на правничу допомогу, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, 5000,00 грн.
Фактично доводи контролюючого органу зводяться лише до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними частиною п`ятою статті 134 КАС України. При цьому апелянт, заявляючи про те, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним, не надав жодного доказу у підтвердження вказаної позиції та належним чином її не обґрунтував.
Більше того, частиною 6 статті 134 КАС України, передбачено, що  у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що і було зроблено судом першої інстанції.
Колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17.
А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про неправильний розподіл судом першої інстанції судових витрат по справі. 
В апеляційній скарзі Одеська митниця посилається на не правильне зазначення судом першої інстанції номеру спірного рішення про коригування митної вартості товару від 27.07.2024р. Зокрема, зазначає, що таким рішенням є рішення під №UA500050/2024/000054/2, в той час як судом помилково скасовано рішення під №UA500050/2024/000053/2, яке стосується іншого підприємства.
Зазначена обставина, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції. В такому випадку Одеська митниця не позбавлена права звернутися до суду першої інстанції в порядку статті 253 КАС України із заявою про виправлення описки. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                   А.В. Бойко

Суддя:                                                                       О.В. Єщенко

Суддя:                                                                       О.А. Шевчук