ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ       
01 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 205/7509/22
провадження № 61-12122св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача Литвиненко І. В.,
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Петрова Є. В., Ситнік О. М.,
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Красний камінь», 
розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду 
м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року під головуванням судді 
Курбанової Н. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 
2024 року у складі колегії суддів: Новікової Т. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красний камінь» про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили стягнути з відповідача:
- на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 050 900 грн - основного боргу, 275 840,39 грн - інфляційних втрат та 43 448,80 грн - 3 % річних;
- на користь ОСОБА_2 431 047,81 грн - основного боргу та 113 141,50 грн - інфляційних втрат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилались на те, що Центральний апеляційний господарський суд постановою від 25 травня 2022 року у справі № 904/6301/21 визнав недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Красний камінь» на підставі якого ОСОБА_1 став власником частки статутного капіталу ТОВ «Красний камінь» у розмірі 50 %, що складає 800 148 грн. Визнав недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Красний камінь», оформлені протоколами загальних зборів від 23 вересня 2020 року № 23/9, про звільнення з посади директора ТОВ «Красний камінь» ОСОБА_3 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_1.
До призначення ОСОБА_1 директором, у підприємства утворилися борги, зокрема, на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області 
від 17 листопада 2020 року у справі № 904/37/20 стягнуто на користь Дніпровської міської ради заборгованість у розмірі 585 189,01 грн та на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі № 160/13284/19 стягнуті кошти в сумі 1 191 784,50 грн в рахунок погашення податкового боргу.
02 червня 2021 року заборгованість перед Державною податковою службою у розмірі 2 101 801,85 грн була погашена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 02/05 та 
№ 03/05 від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 надав підприємству грошові кошти на суму 1 050 900 грн для погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, а ОСОБА_2 - 1 050 701,90 грн в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, податковий борг з податку на нерухоме майно. Надані ОСОБА_2 кошти стали внеском у статутний капітал ТОВ «Красний камінь», а тому стягненню на його користь підлягає сума у розмірі 431 047,81 грн.
Також позивачі вказували, що на підставі приписів статті 1212 ЦК України, означені кошти підлягають поверненню, як майно, яке набуте відповідачем без достатньої правової підстави.
Позовна заява містила посилання на ту обставину, що позивачі погасили борг внаслідок усвідомлення небезпеки, пов`язаної із втратою майна, оскільки вважали, що примусове виконання рішень призведе до втрати майна у зв`язку із проведенням виконавчих дій.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ленінський районний суд міста Дніпропетровська рішенням від 01 березня 2024 року, яке залишив без змін постановою від 13 серпня 2024 року Дніпровський апеляційний суд, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовив.
Місцевий суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що позивачі не довели наявність підстав для застосування частини третьої статті 528 ЦК України та переходу до позивачів прав кредитора ТОВ «Красний камінь».
Суд вказав на те, що станом на 2021 рік - час виконання ними зобов`язання замість ТОВ «Красний камінь» позивачі були співвласниками товариства, а ОСОБА_1 ще й його директором, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування частини третьої статті 528 ЦК України.
Місцевий суд також відхилив доводи позивачів щодо стягнення коштів на підставі приписів статті 1212 ЦК України з огляду на те, що сплачені позивачами кошти були сплачені на користь Дніпровської міської територіальної громади та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
Вказав, що на підставі зазначеної норми можуть бути стягнуті кошти, набуті відповідачем без відповідної правової підстави. Однак такі обставини позивачі не довели, у зв`язку з чим суди визнали відсутніми підстави для стягнення коштів на підставі приписів статті 1212 ЦК України.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги
У вересні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, в якій просить суд скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Наведені у касаційній скарзі доводи містили підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10 липня 2024 року у справі № 18/257 та від 14 серпня 2024 року у справі № 205/2361/21.
Заявник вважає, що суди не врахували той факт, що відповідно до приписів частини третьої статті 528 ЦК України для переходу прав кредитора до третьої особи згода боржника не є обов`язковою. Крім того, заявник заперечує проти твердження судів про відсутність ризиків втрати відповідачем свого майна, які можуть слугувати підставою для переходу прав кредитора товариства до позивачів.
У вересні 2024 року представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити у справі нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Наведені у касаційній скарзі доводи містили підстави, передбачені пунктами 1, З частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Представник заявника вважає, що суди застосували норму права без врахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 вересня 
2021 року у справі № 206/1853/18.
Наполягає на тому, що суди, відповідно до приписів частини третьої статті 528 ЦК України не врахували можливість втрати відповідачем майна внаслідок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з ТОВ «Красний камінь». Вважає, що оскільки ОСОБА_2 виконав зобов`язання замість ТОВ «Красний камінь», то до нього перейшло право кредитора, чого судами не було враховано.
Також представник ОСОБА_2 вважає, що суди неправильно застосували приписи частини третьої статті 528 ЦК України щодо порядку переходу прав кредитора до учасників (засновників) товариства з обмеженою відповідальністю у разі задоволення ними вимог кредитора за боргами товариства у виконавчому провадженні з метою уникнення втратити право на майно товариства, а правовий висновок Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 528 ЦК України у такий спосіб відсутній.
Відзив на касаційну скаргу інші учасники справи не подали 
Правом на подання відзиву на касаційні скарги ТОВ «Красний камінь» не скористалося.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 26 вересня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребував справу із Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою від 17 жовтня 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 
25 жовтня 2024 року цивільна справа № 205/7509/22 надійшла до Верховного Суду.
Верховний Суд ухвалою від 16 квітня 2025 року справу призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Станом на 2021 рік засновниками ТОВ «Красний камінь» були: ОСОБА_2 , розмір внеску якого до статутного фонду товариства становив 800 148 грн та ОСОБА_1 , розмір внеску якого до статутного фонду товариства становив 800 148 грн. 
Керівником товариства був ОСОБА_1 .
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25 травня 2022 року у справі № 904/6301/21 був визнаний недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Красний камінь», засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т. М. 23 вересня 2020 року, на підставі якого ОСОБА_1 став власником частки статутного капіталу ТОВ «Красний камінь» у розмірі 50 %, що еквівалентно 800 148 грн, підписаний від імені ОСОБА_5 як продавця та ОСОБА_1 як покупця. Стягнув (витребував з володіння) ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ «Красний камінь» у розмірі 50 %, що складає 800 148 грн. Визнав недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Красний камінь», оформлені протоколами загальних зборів від 23 вересня 2020 року № 23/9 щодо звільнення з посади ТОВ «Красний камінь» ОСОБА_3 та призначення на посаду директором підприємства ОСОБА_1 ; від 17 жовтня 2020 року № 15/10 щодо звільнення з посади директора ТОВ «Красний камінь» ОСОБА_1 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_6 ; від 13 листопада 2020 року № 12/11 щодо звільнення з посади ТОВ «Красний камінь» ОСОБА_6 та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_1 . Скасував реєстраційні дії/записи щодо юридичної особи ТОВ «Красний камінь»: державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 24 вересня 2020 року 16:20:20, № 1002241070006080476, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчинених приватним нотаріусом Райською Т. М.; виправлення помилок, 24 вересня 2020 року 16:29:12, № 1002247770007080476 вчинених приватним нотаріусом Райською Т. М.; державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 20 жовтня 2020 року 09:56:35, 
№ 1002241070008080476, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, вчинених ОСОБА_7 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 16 листопада 2020 року 09:16:23, 
№ 1002241070009080476, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, вчинених ОСОБА_8 . Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.
З відповіді від 10 квітня 2023 року № 24672 з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суди встановили, що ТОВ «Красний камінь», зареєстроване за адресою: м. Дніпро, вул. Стройова, 8-А. Згідно з записом від 09 березня 2017 року № 12241020000080479 засновниками юридичної особи є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Зі змісту відповіді з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на березень 2024 року суди встановили, що ТОВ «Красний камінь» зареєстроване за адресою: м. Дніпро, вул. Стройова, 8-А. 
На 09 березня 2017 року згідно з записом № 12241020000080476 засновниками юридичної особи є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Керівником юридичної особи значився ОСОБА_3 
ТОВ «Красний камінь» на праві власності належить наступне нерухоме майно: будівля складу літ. И-1, площею 108,2 кв. м, споруди № 5, 8, які розташовані за адресою: 
м. Дніпро, вул. Стройова, 8-Б ; будівлі та споруди, об`єкт нежитлової нерухомості, 
літ. А-2 адміністративний корпус, площею 397 кв. м, літ. Б-2 будівля розчинного вузла, площею 293,5 кв. м, літ. В-1 майстерні, площею 34,0 кв. м, літ. Г-1 склад, площею 
84,8 кв. м, літ. Ж-1 прохідна, площею 10,1 кв. м, літ. З вбиральня, літ. Л-1 склад, площею 44,8 кв. м, літ. М-1 гараж, площею 33,8 кв. м, літ. Н-1 гараж, площею 
19,8 кв. м, літ. О електрощитова, літ. Т душ (тимч.), літ. 6{'}, Н{'}, У навіси (тимч.), споруди № 1-4, б, 7, 1, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Стройова, 8-А .
На праві оренди підприємству належить земельна ділянка загальною площею 
0,8446 га з кадастровим номером № 1210100000:08:781:0063, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Стройова, земельна ділянка 8-А .
Згідно з довідкою AT «Ощадбанк» від 02 березня 2023 року № 633/03, 16 жовтня 
2020 року у ТОВ «Красний камінь» відкритий поточний рахунок 
№ НОМЕР_1 , обороти на рахунку відсутні.
Відповідно до виписки AT КБ «Приват Банк» за період з 01 січня 2018 року 
до 01 березня 2023 року у клієнта ТОВ «Красний камінь» на рахунку 
№ НОМЕР_2 , вхідний залишок 2 977,72, вихідний залишок 0,00 грн, разом за кредитом 86 450 грн (три операції), разом за дебетом - 
89 427,72 грн (28 операцій).
За змістом виписки, наданої AT КБ «Приват Банк» за період з 01 січня 2022 року 
до 01 березня 2023 року, відомо, що у клієнта - ТОВ «Красний камінь» на рахунку 
№ НОМЕР_3 , вхідний залишок - 0,00, вихідний залишок - 0,00, разом за кредитом - 0,00, разом - за дебетом 0,00.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 
2020 року у справі № 160/13284/19 стягнуто податковий борг з ТОВ «Красний камінь» на користь держави в сумі 1 191 784,50 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 17 листопада 2020 року у справі № 904/37/20 стягнув з ТОВ «Красний камінь» на користь Дніпровської міської ради орендну плату за землю у розмірі 585 189,01 грн та судовий збір у розмірі 
8 777,84 грн.
В порядку примусового виконання зазначених судових рішень були відкриті виконавчі провадження № НОМЕР_5 та № НОМЕР_4.
Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 
від 01 квітня 2021 року державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Журавльова О. В., на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/37/20, який був виданий 08 лютого 2021 року, відкрила виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Красний камінь» на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судового збору в сумі 8 777,84 грн.
Крім того, 01 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 були винесені постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 
288,52 грн; про стягнення виконавчого збору на суму 877,78 грн; про арешт всього майна боржника в межах суми 9 944,14 грн; про арешт коштів боржника в межах суми 9 944,14 грн; 14 липня 2021 року винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 0,06 грн; розпорядженням 
№ НОМЕР_4/23 від 14 липня 2021 року розподілені грошові кошти, які надійшли 
на 13 липня 2021 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні наказу № 904/37/20, виданого 08 лютого 2021 року Господарським судом Дніпропетровської області: 8 777,84 грн на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судового збору, 877,78 грн виконавчий збір, 288,58 грн витрати на проведення виконавчих дій; 14 липня 2021 року винесені постанови про зняття арешту з коштів; закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням наказу № 904/37/20, виданого 08 лютого 2021 року Господарським судом Дніпропетровської області.
Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 
від 16 вересня 2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саламахою Д. І., на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/13284/19, виданого 
10 липня 2020 року було відкрите виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Красний камінь» на користь держави податкового боргу у розмірі 91 784,50 грн.
Крім того в межах виконавчого провадження № НОМЕР_5 проведені наступні виконавчі дії: 16 вересня 2020 року винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 238,28 грн; про арешт всього майна боржника; про арешт коштів боржника; 09 липня 2021 року винесені постанови про зняття арешту з коштів, з всього майна; закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/13284/19 виданого 10 липня 2020 року.
Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 14 червня 2021 року виконавчий лист, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10 липня 2020 року у справі № 160/13284/19 на загальну суму 1 191 784,50 грн виконаний у повному обсязі, податковий борг сплачений 02 червня 2021 року.
Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6 
від 17 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М. О., на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/37/21, виданого 08 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Красний камінь» на користь Дніпровської міської ради орендної плати за землю у розмірі 585 189,04 грн.
У виконавчому провадженні № НОМЕР_6 вчинені виконавчі дії: 17 червня 2021 року винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 300 грн; про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 58 518,90 грн; про арешт коштів боржника в межах суми 644 007,91 грн; направлена платіжна вимога 
№ 1 на примусове стягнення за ВП № НОМЕР_6 до AT КБ «Приват Банк», Філія Дніпропетровське відділення AT «Ощадбанк» м. Дніпро на суму 644 007,91 грн; згідно відповідей № 106189803, № 107699169, № 108853797, № 110105175, № 112116048 
від 17 червня 2021 року, 07 липня 2021 року, 21 липня 2021 року, 04 серпня 2021 року, 26 серпня 2021 року Державної фіскальної служби України у ТОВ «Красний камінь» наявні рахунки в AT КБ «ПриватБанк», AT «Ощадбанк»; згідно відповіді від 17 червня 2021 року № 106189802, від 21 липня 2021 року № 108853791, від 26 серпня 2021 року № 112116049 Міністерства внутрішніх справ України, ТСЦ МВС від 06 липня 2021 року № 1242, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 20 липня 2021 року № 5078-21/04 за ТОВ «Красний камінь» транспортні засоби не зареєстровані; 22 червня 
2021 року винесена постанова про арешт всього майна боржника в межах суми 
644 007,91 грн; відповідно до відповіді головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12 липня 2021 року № 7778-4.0.222-5935/2-21, станом на 31 грудня 2012 року відомості щодо реєстрації земельних ділянок за ТОВ «Красний камінь» на території Дніпропетровської області відсутні; згідно листа AT «Ощадбанк» від 25 червня 2021 року залишок грошових коштів на рахунку ТОВ «Красний камінь» 0,00 грн.
08 вересня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із отриманням заяви представника стягувача від 08 вересня 2021 року про сплату боржником 02 червня 2021 року заборгованості у повному обсязі.
Згідно з квитанцією від 02 червня 2021 року № 030810106 на суму 15 533,90 грн, ОСОБА_2 сплатив отримувачу - «Дніпровській міській ТГ под. зобов. з уточ. розр. за 2017-2019 року под. на нер. майно; дог 02/05 від 25 травня 2021 року, без ПДВ».
За змістом квитанції від 02 червня 2021 року № 030810107 на суму 41 659,00 грн, ОСОБА_2 сплатив отримувачу - Дніпровська міська ТГ под. зобов. за 
2020-2021 року под. на нер. майно; дог 02/05 від 25 травня 2021 року, без ПДВ.
Згідно з квитанцією від 02 червня 2021 року № 030810100 на суму 38 243,50 грн, ОСОБА_2 сплатив отримувачу - Дніпровська міська ТГ пог. подат. бор. под. на нер. м. 01 листопада 2020 року на вик. зу № 1072 від 04 грудня 2020 року, без ПДВ.
Відповідно до квитанції від 02 червня 2021 року № 030810104 на суму 365 577,30 грн, ОСОБА_2 сплатив отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. под. бор. ор. пл. з юо 01 листопада 2020 року вик. зу № 1072 04 грудня 2020 року; дог 02/05 
від 25 травня 2021 року, без ПДВ.
За змістом квитанції від 02 червня 2021 року № 030810102 на суму 589 888,20 грн, ОСОБА_2 сплатив отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. под. борг оренд, плати зу на 01 листопада 2020 року вик. зу № 1072 04 грудня 2020 року, без ПДВ.
Згідно з квитанцією від 02 червня 2021 року № 030810103 на суму 1 000 грн, 
ОСОБА_1 сплатив отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. борг орен. пл. з юо на 01 листопада 2020 року вик. зу №1072 04 грудня 2020 року без ПДВ.
Відповідно до квитанції від 02 червня 2021 року № 030810105 на суму 1 049 900 грн ОСОБА_1 сплатив отримувачу ГУК у Дніпропетровській області пог. п. бор. ор. пл. з юо на 01 листопада 2020 на вик. № 1072 04 грудня 2020 року, дог 03/05, без пдв.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2022 року № 205/10104/21 позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_3 до ТОВ «Красний камінь», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 10 жовтня 2020 року були задоволені.
Суд визнав недійсним договір про відступлення права вимоги від 10 жовтня 
2020 року, який був укладений між ТОВ «Красний камінь» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Стягнув з ТОВ «Красний камінь», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 грн, в рівних частках по 302,67 грн з кожного.
Суд встановив, що ТОВ «Красний камінь» в особі директора ОСОБА_1 , яке здійснило відчуження права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги від 10 жовтня 2020 року, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , як нові кредитори, діяли недобросовісно та зловживали правами, оскільки уклали оспорюваний договір про відступлення права вимоги, який порушує майнові інтереси позивача і направлений на отримання від позивача грошових коштів без наявності на це законних та обґрунтованих підстав.
Позиція Верховного Суду 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Станом на час звернення із цим позовом ОСОБА_1 учасником ТОВ «Красний камінь» не був, обов`язки його керівника не виконував також. ОСОБА_9 продовжував бути засновником товариства.
З огляду на викладене колегія суддів враховує правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі 
№ 381/4019/18 відповідно до якого позовні вимоги учасника товариства про стягнення із товариства заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги, укладення якого не вплинуло на корпоративні права такого учасника, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства та вважає, що розгляд цієї справи був здійснений судом, встановленим законом.
Разом із тим, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вважав, що позивачі не довели наявність підстав для застосування частини третьої статті 528 ЦК України та переходу до позивачів прав кредитора ТОВ «Красний камінь».
Зауважили, що станом на 2021 рік - час виконання позивачами зобов`язання замість ТОВ «Красний камінь», вони були співвласниками товариства, а ОСОБА_1 ще й його директором, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування частини третьої статті 528 ЦК України
Верховний Суд вважає, що висновки судів є передчасними з огляду на таке.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Згідно зі статтею 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 516 ЦК України унормовано, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частинами першою, другою статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.
Відповідно до частини третьої статті 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.
За змістом зазначених норм матеріального права зобов`язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу та у випадку виконання зобов`язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов`язки кредитора у зобов`язанні.
Крім покладення виконання обов`язку на іншу особу (частина перша статті 528 ЦК України) як виду правовідносин з участю третіх осіб, виконання третіми особами обов`язку боржника з основного (головного) цивільного правовідношення може мати місце й за умов, про які йдеться в частині третій статті 528 ЦК України, яка надає третій особі право саме з її власної ініціативи й у власному інтересі виконати зобов`язання замість боржника без його згоди. Умовою такого виконання є небезпека втрати права на майно боржника (право оренди, право застави тощо).
Тобто, якщо третя особа розуміє, що невиконання боржником зобов`язання може потягнути за собою втрату його прав на майно, яке знаходиться у володінні та/або користуванні такої третьої особи, остання без отримання згоди боржника і навіть без його повідомлення вправі виконати зобов`язання боржника перед кредитором. В такому разі до виконавця переходять всі права кредитора в зобов`язанні, тобто зобов`язання зберігається, але відбувається заміна кредитора.
За загальним правилом кредитор може звернути стягнення на майно боржника тільки в разі невиконання чи неналежного виконання ним обов`язку, що, як наслідок, може призвести до настання для третьої особи правових наслідків негативного характеру, що є можливим виключно за наявності відповідного правового зв`язку третьої особи з боржником основного зобов`язання.
Виконання третьою особою обов`язку замість боржника на підставі частини третьої статті 528 ЦК України фактично є різновидом суброгації, під якою розуміють передбачений законом перехід прав кредитора до третьої особи (суброганта) в результаті виконання зобов`язання боржника третьою особою на користь кредитора (суброгата) в рамках чинних зобов`язальних правовідносин внаслідок здійсненого платежу.
Суброгація прав кредитора третій особі виникає на підставі виконання останньою обов`язку боржника за наявності таких умов: 1) третя особа є носієм права на майно боржника (право оренди, право застави тощо); 2) наявність небезпеки втрати третьою особою цього права, яка має місце не тільки за прострочення боржника, а й за загрози такого прострочення; 3) указана небезпека втрати права на майно боржника виникає внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно, причому не обов`язково, щоб звернення стягнення на майно боржника вже було реально розпочато.
Водночас, якщо в разі покладення виконання (частина перша статті 528 ЦК України) третьою особою опосередковується задоволення інтересу боржника основного (головного) зобов`язання, то за виконання третьою особою обов`язку замість боржника на підставі частини третьої вказаної статті опосередковується задоволення її власного інтересу, що обумовлено специфікою кожного з цивільних правовідношень.
Колегія суддів зазначає, що за таких обставин сплата позивачем заборгованості відповідача перед третьою особою має наслідком набуття ним (позивачем) прав кредитора у цьому зобов`язанні, а як наслідок набуває права вимагати повернення коштів.
Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611 ЦК України).
Правові висновки щодо елементів складу цивільного правопорушення; їх визначення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника; а також підстав та умов цивільної відповідальності містяться у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі № 904/1448/20.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі 
№ 910/20261/16).
Суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази. Правова позиція щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі № 927/219/20, 
від 14 вересня 2021 року у справі № 923/719/17, від 10 червня 2021 року у справі 
№ 5023/2837/11, від 22 квітня 2021 року у справі № 915/1624/16, від 10 березня 
2020 року у справі № 902/318/16, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/1067/17, 
від 10 червня 2021 року у справі № 5023/2837/11, від 16 лютого 2023 року у справі 
№ 910/14588/21, від 25 травня 2023 року у справі № 910/17196/21 тощо).
Верховний Суд вважає, що розглядаючи спір у цій справі, місцевий суд перш за все, з урахуванням наведених у позовній заяві доводів, повинен був: встановити зміст договорів надання поворотної фінансової допомоги № 02/05 та № 03/05 від 21 травня 2021 року з встановленням обсягу прав та обов`язків сторін; визначити чи передбачено умовами договорів зобов`язання позивачів погасити фінансові зобов`язання ТОВ «Красний камінь» перед Дніпровською міською радою та ДПС у Дніпропетровській області; встановити обсяг дій, які сторони мали вчинити або вчинили на виконання зобов`язань за договорами.
Колегія суддів додатково зауважує, що за відсутності доданих до матеріалів справи договорів поворотної фінансової допомоги № 02/05 та № 03/05 від 21 травня 
2021 року касаційний суд позбавлений можливості перевірки висновків судів щодо переходу до позивачів прав кредиторів ТОВ «Красний камінь».
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Зазначаючи, що позивачі не довели наявність підстав для застосування частини третьої статті 528 ЦК України та переходу до них прав кредитора ТОВ «Красний камінь» та вказуючи, що станом на 2021 рік - час виконання позивачами зобов`язання замість ТОВ «Красний камінь» вони були співвласниками товариства, а ОСОБА_1 ще й його директором, суди залишили поза увагою: квитанції про перерахунок позивачами коштів, які долучені до матеріалів справи; докази перебування на примусовому виконанні виконавчих документів та довідки банківських установ про кількість грошових коштів на рахунках ТОВ «Красний камінь».
Таким чином, місцевий суд не врахував, а суд апеляційної інстанції, за відсутності доданих до матеріалів справи договорів поворотної фінансової допомоги № 02/05 та № 03/05 від 21 травня 2021 року, відсутності аналізу наслідків наявності відкритого виконавчого провадження, вчинених виконавчих дій у сукупності з оцінкою доводів позовної заяви про відсутність на рахунках у ТОВ «Красний камінь» грошових коштів, необхідних для задоволення вимог кредиторів, передчасно погодився із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Крім того колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні копії договорів про надання поворотної фінансової допомоги від 21 травня 2021 року 
№ 02/05 та 03/05, які були укладені між відповідачем ТОВ «Красний камінь» та позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , проте зі змісту рішення суду першої інстанції відомо, що суд надав оцінку обґрунтованості звернення із позовом з підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України з посиланням на означені договори. Тобто місцевий суд фактично надав правову оцінку доказам, які до матеріалів справи долучені ним не були.
З огляду на викладене колегія судів вважає арґументи касаційних скарг такими, що знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи.
Суд наголошує, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
Під час нового розгляду справи місцевому суду слід встановити правову природу договорів поворотної фінансової допомоги № 02/05 та № 03/05 від 21 травня 
2021 року, здійснити аналіз імовірних негативних наслідків відкритих виконавчих проваджень, проаналізувати обсяг вчинених виконавчих дій у сукупності з оцінкою доводів позовної заяви про відсутність у ТОВ «Красний камінь» на рахунках грошових коштів, необхідних для задоволення вимог кредиторів та побоювання позивачів щодо втрати майна товариства.
Додаткове рішення апеляційного суду, ухвалене у порядку статті 270 ЦПК України, є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору та не може існувати окремо від нього. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення 

 
втрачає силу, а тому додаткова постанова Дніпровського апеляційного суду 
від 03 вересня 2024 року також підлягає скасуванню.
Щодо судових витрат 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                        І. В. Литвиненко
Судді                                                                                                              А. І. Грушицький 
                                                                                                                        А. А. Калараш
                                                                                                                        Є. В. Петров
                                                                                                                        О. М. Ситнік