Справа № 133/3474/24 
Провадження № 33/801/1064/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мороз Людмили Святославівни на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №167879 від 07.11.2024, водій  ОСОБА_1 07 листопада 2024 о 00.30 год на а/д М-21, 243 км., керував транспортним засобом «Opel Vivaro», д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер 7510», результат позитивний 0,86%, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Мороз Л.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
До початку судового засідання надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Мороз Л.С. про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 має намір особисто приймати участь у судовому засіданні, проте на даний час перебуває на лікарняному. При цьому доказів на підтвердження даних обставин суду не надано, а медична картка стаціонарного хворого не є належним доказом на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на лікарніному.
Відтак враховуючи відсутність підстав для обов`язкової присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9а Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як свідчать матеріали справи огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за його згодою у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат тесту 0,86 ‰.
Отже винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №167879 від 07.11.024 року (а.с. 2), направленням на проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.11.2024 (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); роздруківкою приладу Драгер, тест № 317, результат тесту 0,86 ‰. (а.с. 5); рапортом працівника поліції від 07.11.2024 (а.с. 6) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 8).
З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 07 листопада 2024 о 00.30 год на М-21, 243 км водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vivaro», д.н.з.  НОМЕР_1  в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 7510», результат позитивний - 0,86 проміле, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.
З Акту огляду убачається, що у водія  ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. 
Інформація з роздруківки приладу Драгер, яка є додатком до протоколу серії ЕПР1 № 167879 від 07.11.024 року, свідчить, що результат продування  ОСОБА_1 спеціального технічного приладу показав 0,86 проміле, що перевищує допустиму норму. На роздруківці і в Акті огляду стоїть підпис водія  ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду.
Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що  ОСОБА_1 проходив освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», поліцейським попередньо було продемонстровано  ОСОБА_1 запакований мундштук, а також роз`яснено як потрібно продувати прилад «Drager». Прилад із зафіксованим на циферблаті результатом було продемонстровано  ОСОБА_1 та зазначено, що такий показник перевищує допустиму норму, на що  ОСОБА_1 був здивований, проте будь-яких зауважень або заперечень щодо процедури проходження чи результату огляду не висловлював. 
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Доводи захисника про те, що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, як ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції зазначив, що «їдуть в Одеську область на базар», щодо керування транспортним засобом ніяким чином не заперечував як під час зупинки транспортного засобу, так і після продування приладу Драгер.
Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами Драгеру, а працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, також спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 , що у разі його незгоди з результатами приладу Драгер вони можуть відвезти його до лікарні для освідування лікарем – наркологом, на що останній повідомив, що пройде багато часу, а вони поспішають на базар, оскільки може зіпсуватись продукція, яку вони везли на продаж.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Інші аргументи апеляційної скарги є такими, що мають формальний характер і спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Мороз Людмили Святославівни залишити без задоволення.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:                                         В.П. Рибчинський