ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа № 460/4580/23
адміністративне провадження № К/990/8343/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                               Мельник-Томенко Ж. М., 
суддів -                                                             Єресько Л.О., 
                                                                      Жука А.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті   
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 (головуючий суддя - Недашківська К.М.)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 (головуючий суддя - Ніколін В.В., судді - Гудим Л.Я., Качмар В.Я.)
у справі № 460/4580/23
за позовом ОСОБА_1 
до Державної служби України з безпеки на транспорті   
про визнання протиправною та скасування постанови, 

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347586 від 24.01.2023 щодо ОСОБА_1 .
2. На обґрунтування позовних вимог позивач указує, що оскаржуваною постановою до позивача застосовано штраф за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажу без протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Позивач вважає таку постанову протиправною та переконує, що перевезення вантажу ним здійснювалося не як суб`єктом господарської діяльності, а для власних потреб. За позицією позивача, у спірних правовідносинах позивач не виступає автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».    
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.05.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 347586 від 24.01.2023.
4. При ухваленні рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому не може бути суб`єктом відповідальності за порушення, наведені у частині першій статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Короткий зміст касаційної скарги та її обґрунтування 
5. Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, Державною службою України з безпеки на транспорті подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скаржник просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
6. Підстави, на яких подана касаційна скарга скаржник вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи посилання на указану норму процесуального закону, заявник касаційної скарги зазначає про неправильне застосування судами норм права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.03.2020 у справі № 823/1199/17, від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17. 
7. У доводах касаційної скарги відповідач наголошує, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх визначених законом заходів щодо встановлення дійсних обставин справи, які склалися між учасниками справи в момент здійснення спірної перевірки, помилково не взяли до уваги, що за відсутності документів, зокрема, протоколу перевірки та адаптації тахографу, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи, у зв`язку із чим не встановили усі дійсні фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим не встановили усі дійсні фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Позиція інших учасників справи
8. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого, згідно з приписами частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій. 
Рух касаційних скарг
9. Ухвалою Верховного Суду від 11.04.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті. 
10. Ухвалою Верховного Суду від 01.10.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
11. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність. Основний вид діяльності за КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт. 
12. Транспортний засіб марки Iveco, модель 440Е42, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , напівпричіп МТМ, модель 9330, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить дружині позивача - ОСОБА_2 .
13. 05.12.2022 посадовими особами Відділу Державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено рейдову перевірку на 137 км а/д Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів транспортного засобу, що належить позивачу.   
14. За результатами перевірки посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області складено акт від 05.12.2022 № 336750 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення: перевезення вантажу виконувалося без протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено вимоги пункту 6.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, відповідальність за яке передбачене абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
15. 16.01.2023 позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи, у якому повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, запропоновано надати письмові пояснення та документи по суті складеного акту. 
16. За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347586 від 24.01.2023, якою за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.
17. Прийняття указаної постанови зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) 
18. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт».
20. Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
21. В силу частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті. 
22. Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
23. Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
24. Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. 
25. За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
26. Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
27. Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
28. За приписами пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
29. Відповідно до пункту 27 Порядку № 1567 У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
30. Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством
31. Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340). 
32. Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (пункт 1.2. Положення № 340).
33. За правилами пункту 1.3. Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
34. Приписами пункту 1.4. Положення № 340 передбачено, що це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв; під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій; транспортними засобами Міністерства внутрішніх справ України (у тому числі Національної гвардії України), Міністерства оборони України, Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної поліції України та Державної прикордонної служби України або транспортними засобами, орендованими ними без водія, коли такі перевезення здійснюються з метою виконання завдань, покладених на ці державні органи, та під їх контролем; сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств; закладами охорони здоров`я незалежно від форми власності.
35. Відповідно до пункту 6.1. Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
36. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (пункт 6.3. Положення № 340). 
37. Згідно з пунктом 7.1. Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
38. Абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
39. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
40. Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із прийняттям відповідачем постанови з підстав порушення позивачем вимог пункту 6.1 Положення № 340 - відсутність у позивача на момент проведення перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
41. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.03.2020 у справі № 823/1199/17, від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17. 
42. Так, у постанові від 11.03.2020 у справі № 823/1199/17 Верховний Суд, аналізуючи положення статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт», пунктів 6.1., 6.3. Положення № 340, дійшов висновку, що водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія. 
43. У постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 Верховний Суд також указав на те, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Положенням № 340. Зауважив, що за відсутності таких до перевізника застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
44. Водночас висновки, викладені у вказаних постановах, не є релевантними до спірних правовідносин, враховуючи таке.  
45. Так, судами попередніх інстанцій установлено, що позивач не надавав послуг з перевезення вантажу на договірних умовах із замовником послуги за плату, а здійснював перевезення вантажу за власний рахунок для власних потреб.
46. За правилами пункту 1.4. Положення № 340 це Положення не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.
47. Отже, приписи Положення № 340, зокрема і пункту 6.1., якими встановлено обов`язок обладнувати тахографами вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн, не можуть бути поширені на позивача. 
48. Враховуючи викладене, правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що у спірних правовідносинах позивач не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» та не є суб`єктом відповідальності за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
49. Таким чином, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
50. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
51. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
52. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
2. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 у справі № 460/4580/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  Л.О. Єресько 

          А.В. Жук