ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 450/543/23
провадження № 61-15559св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач),Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., 
 
учасники справи:
позивач - керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Живко Михайло Олександрович,
 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року у складі судді Данилів Є. О. та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року у справі у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,
Історія справи 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2023 року керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України звернувся з позовом до  ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора.
Позов мотивований тим, що державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Тракало О. Б. здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на виробничо-складські будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна: 2013394246236), загальною площею 6650,90 кв. м (будівля 1 - 4472,6 кв. м та будівля 2 - 2178,3 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 4623610100:01:010:0230.
Державну реєстрацію здійснено на підставі сертифікату, серія та номер ЛВ 162193512358, виданого 17 грудня 2019 року (Будівництво виробничо-складських АДРЕСА_1 ) Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, і на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, площею 6650,90 кв. м). До реєстраційної справи також долучено технічний паспорт № 1-001-19 ЛО на виробничо-складські будівлі, а саме «А» - площею 2178,3 кв. м та «Б» - 4472,6 кв. м, всього площею 6650,90 кв. м по АДРЕСА_1 , виготовлений 18 листопада 2019 року ФОП ОСОБА_2 . В подальшому, державним реєстратором Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко М. О., внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 червня 2021 року за реєстраційним номером: 45978948, прийнято рішення: 58565118 від 04 червня 2021 року про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на виробничо-складські будівлі з реєстраційним номером 2013394246236, що розташовані: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:01:010:0230, за суб`єктом ОСОБА_1 .
З урахуванням цього рішення, 04 червня 2021 року державним реєстратором Живко М. О. здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на виробничо-складські будівлі по АДРЕСА_1 та внесено зміни до розділу актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 2013394246236), а саме збільшено площу нерухомого майна, зокрема: загальну площу збільшено з 6650,9 кв. м до 6798,1 кв. м та збільшено площу будівлі («Б») - з 4472,6 кв. м до 4566,6 кв. м. Окрім того, державним реєстратором додано до розділу - тип складової частини, а саме: будівлю прохідної № 3 («В») - 53,2 кв. м.
Поряд з цим, приєднано довідку ФОП ОСОБА_3 № 933 від 26 травня 2022 року, яку видано ОСОБА_1 про те, що згідно технічної інвентаризації станом на 26 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено наступне: загальна площа виробничо-складської будівлі № 1 (літ. «Б») становить - 4566,6 кв. м. Загальна площа змінилась внаслідок проведення перепланування, переобмірів та перерахунку площ. Загальна площа виробничо- складської будівлі № 2 (літ. «А») становить - 2178,3 кв. м. До даних будівель також відноситься будівля прохідної № 3 (літ. «В») загальною площею 53,2 кв. м.
Вищевказані реєстраційні дії державним реєстратором Живко М. О. вчинено на підставі документів, що не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внаслідок чого порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок, передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Прокурор просив:
скасувати рішення державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка М. О. № 58565118 від 04 червня 2021 року про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на виробничо-складські будівлі з реєстраційним номером 2013394246236, що розташовані: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:01:010:0230 за суб`єктом: ОСОБА_1 , податковий номер/серія, номер паспорта/ НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , виданий 09 грудня 1996 року Залізничним РВ УМВС України у Львівській області.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року, у задоволенні позовних вимог керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка М. О. № 58565118 від 04 червня 2021 року про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на виробничо-складські будівлі з реєстраційним номером 2013394246236, що розташовані: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:01:010:0230 за суб`єктом: ОСОБА_1 , податковий номер/серія, номер паспорта/ НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , виданий 09 грудня 1996 року Залізничним РВ УМВС України у Львівській області;
стягнення з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури 2 684 грн сплаченого судового збору відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що:
            прокурор, не дотримався законодавчо визначеної процедури, здійснив представницькі повноваження без достатніх на це підстав. Самого лише посилання у позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, недостатньо;
керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Солонківської сільської Львівського району Львівської області Живко М. О., про скасування рішення держаного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності, обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, обов`язок щодо відповідного реагування, в межах наділених повноважень, з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм покладається на орган державного архітектурно-будівельного контролю (Департамент ДАБК, його правонаступник, іншу уповноважену особу органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування), що у свою чергу вирішується в порядку адміністративного судочинства. При цьому, наявність реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна не створює перешкоди щодо знесення самочинного будівництва. Отже, у даному випадку належним способом захисту та відновлення порушеного права є саме позов про знесення самочинного будівництва, поданий Департаментом ДАБК, його правонаступником або іншою уповноваженою особою органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування, який зокрема може бути ініційований і за відповідним клопотанням позивача у даній справі. Демонтаж такого об`єкта за рішенням суду є ефективним способом захисту прав співвласників багатоквартирного будинку. Підстави для застосування позовної давності відсутні, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У листопаді 2024 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову, вирішити питання про розподіл судових витрат.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
            суди не взяли до уваги, що в ході перевірки Міністерством юстиції України дотримання державним реєстратором спірної державної реєстрації було встановлено, що державним реєстратором Живком М. О. порушено вимоги пунктів 12, 14, 43 Порядку № 1127, статті 10, 23 Закону. За результатами перевірки прийнято рішення про тимчасове блокування державному реєстратору Живку М. О. доступу до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці;
            поза увагою судів залишилося те, що ефективним способом захисту інтересів держави в цьому випадку є скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав за відповідачем, що відповідає статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень»;
            суди не врахували, що земельна ділянка, на якій розміщений спірний реконструйований об`єкт нерухомості, належить на праві власності ОСОБА_1 , який не звертався в суд для узаконення права власності на спірний об`єкт нерухомості, не ввів його в експлуатацію в установленому законом порядку, а звернувся до державного реєстратора про внесення запису не на новостворене майно, а на майно, яке було реконструйоване, у зв`язку чим, його площа збільшилась, тому ефективним способом захисту є скасування рішення державного реєстратора;
            вказує, що законодавством не визначено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді. Здійснювати захист інтересів держави в суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або належним чином не здійснює орган державної влади, органи місцевого самоврядування, чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Прокурором скеровувалися до Міністерства юстиції України запит щодо незаконних реєстраційних дій державного реєстратора, Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області запит про вжиття заходів до захисту інтересів територіальної громади та усунення порушень закону, до Державної інспекції архітектури та містобудування України запит щодо порушення вимог містобудівного законодавства. Відтак, наявна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що дає правові підстави здійснювати прокурором представницькі функції у спірних правовідносинах.
Позиція інших учасників справи
У січні 2025 року Міністерство юстиції України подало письмові пояснення  на касаційну скаргу.
Рух справи 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з суду першої інстанції справу. 
У грудні 2024 року справа № 450/543/23 надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2025 року у задоволенні клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури про повідомлення про розгляд справи Львівську обласну прокуратуру та Офіс Генерального прокурора відмовлено. Справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 09 грудня 2024 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24 січня 2020 року № 910/10987/18, від 09 лютого 2022 року № 916/1613/20, від 12 вересня 2019 року № 911/3594/17, від 05 червня 2019 року № 392/1829/17, від 17 січня 2024 року № 522/3999/23, від 20 липня 2022 року № 923/196/20, від 29 січня 2020 року № 822/2149/18, від 05 червня 2018 року № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року № 569/17272/15-ц, від 16 червня 2020 року № 145/2047/16-ц, від 26 січня 2021 року № 522/1528/15-ц, від 23 листопада 2021 року № 359/3373/16-ц, від 14 грудня 2021 року № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року № 143/591/20, від 08 лютого 2022 року № 209/3085/20, від 15 грудня 2020 року № 922/2589/19, від 21 червня 2023 року у справі № 380/11364/21, від 31 травня 2021 року у справі № 320/1889/17-ц, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 26 липня 2018 року у справі № 926/1111/15, від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17 та у постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року у справі № 6-718цс17 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).
Фактичні обставини
Суди встановили, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17 січня 2020 року державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Тракало О. Б. здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на виробничо-складські будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна: 2013394246236), загальною площею 6650,9 кв. м (будівля 1 - 4472,6 кв. м та будівля 2 - 2178,3 кв. м.) за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 4623610100:01:010:0230.
Державну реєстрацію здійснено на підставі сертифікату, серія та номер ЛВ 162193512358, виданого 17 грудня 2019 року (Будівництво виробничо-складських будівель. Коригування. АДРЕСА_1 ) Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, і на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, площею 6650,90 кв. м). До реєстраційної справи також долучено технічний паспорт № 1-001-19 ЛО на виробничо-складські будівлі, а саме «А» - площею 2178,3 кв. м та «Б» - 4472,6 кв. м, всього площею 6650,90 кв. м по АДРЕСА_1 , виготовлений 18 листопада 2019 року ФОП ОСОБА_2 .
В подальшому, державним реєстратором Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живком М. О., внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 червня 2021 року за реєстраційним номером: 45978948, прийнято рішення: 58565118 від 04 червня 2021 року про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на виробничо- складські будівлі з реєстраційним номером 2013394246236, що розташовані: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 4623610100:01:010:0230, за суб`єктом ОСОБА_1 
04 червня 2021 року державним реєстратором Живком М. О. здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на виробничо-складські будівлі по АДРЕСА_1 та внесено зміни до розділу актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 2013394246236), а саме збільшено площу нерухомого майна, зокрема: загальну площу збільшено з 6650,9 кв. м до 6798,1 кв. м та збільшено площу будівлі 1(«Б») - з 4472,6 кв. м до 4566,6 кв. м. Окрім того, державним реєстратором додано до розділу - тип складової частини, а саме: будівлю прохідної № 3 («В») - 53,2 кв. м.
До реєстраційної справи долучено технічний паспорт (замовник: ОСОБА_1 ) на виробничо-складські будівлі по АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 933), виготовлений 26 травня 2021 року ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого загальна площа приміщень становить 6798,1 кв. м (будівля «А» - 2178,3 кв. м, «Б» - 4566,6 кв. м, «В» - 53,2 кв. м). Поряд з цим, приєднано довідку ФОП ОСОБА_3 № 933 від 26 травня 2022 року, яку видано ОСОБА_1 , про те, що згідно технічної інвентаризації станом на 26 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено наступне: загальна площа виробничо-складської будівлі № 1 (літ. «Б») становить - 4566,6 кв. м, загальна площа змінилась внаслідок проведення перепланування, переобмірів та перерахунку площ. Загальна площа виробничо- складської будівлі № 2 (літ. «А») становить - 2178,3 кв. м. До даних будівель також відноситься будівля прохідної № 3 (літ. «В») загальною площею 53.2 кв. м.
На адресу Міністерства юстиції України надійшов лист Пустомитівської окружної прокуратури від 04 серпня 2022 року № 14.55/04-16-4173вих-22 (вх. № 91079-7-22 від 15 серпня 2022 року) щодо проведення камеральної перевірки дотримання законності при здійсненні вказаної державної реєстрації прав державним реєстратором Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живком М. О.
За результатами розгляду вказаного листа Міністерством юстиції України було прийнято наказ від 04 жовтня 2022 року № 4242/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка М. О.», яким прийнято рішення про тимчасове блокування державному реєстратору Живку М. О. доступу до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці.
В акті за результатами проведення вказаної камеральної перевірки від 04 жовтня 2022 року зазначено, що внаслідок розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 02 червня 2021 року № 45978948, поданої ОСОБА_1 , державним реєстратором Живком М. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 04 червня 2021 року № 58565118, на підставі якого внесено зміни до розділу № 2013394246236 на виробничо-складські будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: збільшено загальну площу з 6650,9 кв. м на 6798,1 кв. м, а також в описі об`єкта нерухомого майна: «згідно даних технічного паспорта, будівля 1 - 4472,6 кв. м, будівля 2 - 2178,3 кв. м змінено на «згідно даних технічного паспорта, будівля № 1 (літ. «Б») - 4566,6 кв. м; будівля № 2 (літ. «А») - 2178,3 кв. м; будівля прохідної № 3 (літ. «В») - 53,2 кв. м». Державним реєстратором Живком М. О. порушено вимоги пунктів 12, 14, 43 Порядку № 1127, статті 10, 23 Закону. 
За результатами розгляду запиту Пустомитівської окружної прокуратури № 14.55/04-вих-22 від 15 грудня 2022 року отримано дві інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України № 10851/05.13-22 від 29 грудня 2022 року та № 322/03.13-23 від 12 січня 2023 року, у яких зазначено, що у Реєстрі будівельної діяльності, наявні відомості щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ1121183613006 від 27 грудня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області. Замовником є фізична особа стосовно об`єкта «Будівництво виробничо-складських будівель. Коригування» та сертифіката про готовність до експлуатації об`єкта № ЛВ 162193512358 від 17 грудня 2019 року, виданого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, замовником є фізична особа стосовно об`єкта «Будівництво виробничо-складських будівель. Коригування». Об`єкт будівництва належить до класу наслідків (відповідальності) - СС2.
Також, зазначено, що заходи державного архітектурно-будівельного контролю проводитись не будуть, оскільки згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану.
Відповідно до інформаційної довідки № 260062277 від 04 червня 2021 року власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Тракало О. Б., підставою для державної реєстрації був сертифікат, серія та номер ЛВ 162193512358, виданого 17 грудня 2019 року (Будівництво виробничо-складських будівель. Коригування. АДРЕСА_1) Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, і на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, площею 6650,90 кв. м).
Позиція Верховного Суду
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 рудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 11 січня 2022 року у справі № 904/1448/20 (пункт 5.31), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 9 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17(пункт 56), від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 33.2), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (пункт 58), від 3 серпня 2022 року у справі № 910/9627/20 (пункт 8.45)).
Отже, спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права та природі спірних правовідносин.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина перша та друга статті 376 ЦК України).
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома статті 376 ЦК України).
Положення статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за особою - власником земельної ділянки у будь-який інший спосіб, окрім визначеного цією статтею (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за власником земельної ділянки), також не змінює правовий режим самочинного будівництва. За вказаних обставин особа - власник земельної ділянки не набуває право власності на самочинно побудоване нерухоме майно (див. пункт 152 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року у справі № 727/7282/15-ц (провадження № 61-9671св21) зазначено, що:
«відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.
Самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.
Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 509/11/17 (провадження № 61-268св21) зазначено, що: «ОСОБА_11 вимог про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження своїм майном (знесення самочинно збудованого майна) чи про відновлення становища, яке існувало до порушення не пред`являв. Тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 необхідно було відмовити у зв`язку з тим, що визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу не є ефективним способом захисту та не забезпечує усунення порушень спричинених самочинним будівництвом. Як наслідок постанову апеляційного суду в цій частині належить змінити в мотивувальній частині».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини першої статті 81 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).
У справі, що переглядається:
прокурор звернувся з позовом про скасування рішення державного реєстратора. Позовні вимоги мотивовані тим, що державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на виробничо-складські будівлі загальною площею 6650,9 кв. м (будівля 1 - 4472,6 кв. м та будівля 2 - 2178,3 кв. м) за адресою:  АДРЕСА_1 , що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 4623610100:01:010:0230. В подальшому, державним реєстратором внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 червня 2021 року здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на виробничо-складські будівлі по АДРЕСА_1 та внесено зміни до розділу актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна, а саме: збільшено загальну площу нерухомого майна з 6650,9 кв. м до 6798,1 кв. м. (збільшено площу будівлі («Б») - з 4472,6 кв. м до 4566,6 кв. м, додано до розділу - тип складової частини, а саме: будівлю прохідної № 3 («В») - 53,2 кв. м. Поряд з цим, приєднано довідку ФОП ОСОБА_3 № 933 від 26 травня 2022 року, яку видано ОСОБА_1 про те, що згідно технічної інвентаризації станом на 26 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено наступне: загальна площа виробничо-складської будівлі № 1 (літ. «Б») становить - 4566,6 кв. м. Загальна площа змінилась внаслідок проведення перепланування, переобмірів та перерахунку площ. Загальна площа виробничо-складської будівлі № 2 (літ. «А») становить - 2178,3 кв. м. До даних будівель також відноситься будівля прохідної № 3 (літ. «В») загальною площею 53,2 кв. м. Вважав, що вказані реєстраційні дії державним реєстратором Живко М. О. вчинено на підставі документів, що не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;
суди встановили, що за результатами розгляду запиту Пустомитівської окружної прокуратури № 14.55/04-вих-22 від 15 грудня 2022 року отримано дві інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України № 10851/05.13-22 від 29 грудня 2022 року та № 322/03.13-23 від 12 січня 2023 року, в яких зазначено, що у Реєстрі будівельної діяльності, наявні відомості щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ1121183613006 від 27 грудня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області. Замовником є фізична особа стосовно об`єкта «Будівництво виробничо-складських будівель. Коригування» та сертифіката про готовність до експлуатації об`єкта № ЛВ 162193512358 від 17 грудня 2019 року, виданого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, замовником є фізична особа стосовно об`єкта «Будівництво виробничо-складських будівель. Коригування». Об`єкт будівництва належить до класу наслідків (відповідальності) - СС2. Також, зазначено, що заходи державного архітектурно-будівельного контролю проводитись не будуть, оскільки згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану;
колегія суддів зауважує, що якщо право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, належним способом захисту, за обставин цієї справи, є знесення самочинно побудованого нерухомого майна;
суди відмовили у задоволенні позову через обрання прокурором неналежного способу захисту, вважали, що належним способом захисту є знесення самочинного будівництва. Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, а доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими. 
Колегія суддів не надає оцінки доводам прокурора щодо суті спору, оскільки така оцінка має надаватися лише за належною вимогою. 
Відповідно до частин першої та другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. Таким чином, касаційну скаргу слід/ залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення- без змін.
Оскільки судові рішення підлягають залишенню без змін, то судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання касаційної скарги, покладаються на особу, яка її подала.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                           В. І. Крат
Судді:                                                                            Д. А. Гудима
І. О. Дундар
                                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                                     П. І. Пархоменко