ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2775/25 Справа № 206/1624/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Плінська А. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Савченка Сергія Анатолійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду міста Дніпра від 27 серпня 2025 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 

       за участю:
       особи, яка притягається 
       до адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 
       захисника                                                Савченка С. А.
               
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Самарського районного суду міста Дніпра від 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 25 лютого 2025 року о 21-45 в м. Дніпро по вул. Чаплинській, 86 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Wolksvagen transporter номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, що десятий день оскарження постанови суду випав на вихідний день, тому апеляційна скарга подана в перший робочий день, при цьому апеляційна скарга направлена вдруге із долученням договору на підтвердження повноважень захисника після її повернення.
       В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що протокол складений не уповноваженою особою , оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Відмова останнього як військовослужбовця від проходження огляду на стан сп`яніння утворює окремий склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, за яке передбачені менш суворі адміністративні стягнення. Посилається на п. 1 Розділу 1 Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за скоєння адміністративних правопорушень, зокрема на вулицях міста. Вважає, що суд не може самостійно перекваліфікувати діяння, то справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
       Позиції учасників апеляційного процесу.        
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
       Мотиви апеляційного суду.
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
       Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд доходить висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню з метою забезпечення права на апеляційне оскарження рішення суду.
       Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
       Приймаючи рішення про доведення винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, де викладено обставини вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, відеозаписі працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та підставу для його зупинки. Також, на відеозаписі зафіксована відмова  ОСОБА_1  на вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.
       Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність. 
       Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
       Доводи захисника, що протокол складений неуповноваженою особою, оскільки останній є військовослужбовцем, то вони також заявлялися в суді першої інстанції та обґрунтовано спростовані судом в постанові і з такими висновками погоджується апеляційний суд.
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці" від 13.12.2022, № 2839-IX, КУпАП доповнено статтею 266-1 КУпАП. 
Відповідно до частин 2, 3 статті 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини даної справи, а саме керування транспортним засобом, який не відноситься до військового майна, а як зазначено в протоколі належить ОСОБА_1 , перебування його поза межами військової частини, при цьому події мали місце о 21 годині 45 хвилин та в автомобілі також знаходилася його дружина, дають підстави для однозначного висновку, що останній в день та час описаних у протоколі подій не виконував обов`язки військової служби. Відповідні його доводи щодо виконання ним обов`язків військової служби обґрунтовано спростовані судом першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд.
За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці... несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху... зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Крім того, апеляційний суд зауважує, що порядок проведення огляду за ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП є ідентичним і відрізняється лише суб`єктом його проведення.
Неспроможними є доводи захисту, що відмова ОСОБА_1 як військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює окремий склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, за яке передбачені менш суворі адміністративні стягнення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
       Водночас за встановлених обставин, ОСОБА_1 перебував поза межами військової частини, військових об`єктів, натомість керував транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського.
       А відтак його дії не охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.
       Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які апелянт тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
       Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження захисника Савченка Сергія Анатолійовича задовольнити та поновити йому строк апеляційного провадження постанови Самарського районного суду міста Дніпра від 27 серпня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Савченка Сергія Анатолійовича залишити без задоволення.
Постанову Самарського районного суду міста Дніпра від 27 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                О. П. Піскун