ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа №620/3950/22
касаційне провадження №К/990/10983/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву Приватного багатопрофільного підприємства «ВИМАЛ» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі позовом Приватного багатопрофільного підприємства «ВИМАЛ» (далі - Підприємство) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У червні 2022 року Підприємство звернулось до суду із позовом до Управління, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.02.2022 №2064/25010700.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 04.10.2022 позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 22.02.2022 №2064/25010700.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 08.02.2023 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду постановою від 30.09.2025 касаційну скаргу Підприємства задовольнив: постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 скасував, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 залишив у силі.

Підприємство 02.10.2025 через систему «Електронний суд» подало до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме: сплаченого за подання касаційної скарги у справі №620/3950/22 судового збору у розмірі 42040,00 грн.; витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 6225,84 грн. та понесених у суді касаційної інстанції у розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Положеннями абзацу 1 частини сьомої статті 139 КАС України перебачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
При зверненні до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 42040,00 грн. згідно платіжної інструкції № 4029 від 18.04.2023.
Оскільки постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30.09.2025 було задоволено касаційну скаргу позивача, скасовано рішення суду апеляційної інстанції та залишено в силі рішення суду першої інстанції, то встановлені у законодавстві України та понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Частина перша статті 134 КАС України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої - сьомої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У розумінні умов частин п`ятої - сьомої статті 134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, виходячи з критерію співмірності можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Водночас у частині дев`ятій статті 139 КАС України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 і підтримані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23.
У постановах від 19.02.2022 № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України (критерії співмірності) суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема критерії пропорційності і обґрунтованості), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3098/20 Верховний Суд зазначав, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
В матеріалах справи містяться такі документи, що стосуються витрат на правову допомогу, понесених в судах апеляційної та касаційної інстанцій:
- копія договору про надання правничої допомоги б/н від 22.08.2022, укладеного між Адвокатським бюро «Коверзнев і Партнери» (далі - Виконавець) та Підприємством (далі - Замовник), за змістом пункту 1.1 статті 1, пунктів 2.3, 2.4 статті 2, пунктів 4.1, 4.3 статті 4 якого Виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, за плату надавати правову (професійну правничу) допомогу (далі - правова допомога), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити фактично надану правову допомогу. Надання правової допомоги здійснюється на підставі додаткової угоди, у якій погоджується: її предмет (питання, з приводу якого звертається Замовник), розмір гонорару та порядок його визначення, перелік та порядок понесених витрату зв`язку з наданням правової допомоги згідно додаткової угоди, а також інші умови, погодження яких сторони вважають необхідним. Приймання-передача наданої правової допомоги здійснюється на підставі відповідного акту приймання-передачі наданих послуг. Акт має відповідати за формою і змістом вимогам, що ставляться до первинних документів бухгалтерського обліку та є звітом про надану правову допомогу, відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ціна договору включає вартість правової допомоги протягом усього часу дії договору. Розрахунки здійснюються згідно виставленого рахунку на оплату;
- копію додаткової угоди  від 22.08.2022, відповідно до положень якої сторони узгодили, що: Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику правову допомогу у справі № 620/3950/22 у Чернігівському окружному адміністративному суді, Шостому апеляційному адміністративному суді та Верховному Суді (стаття 1). Сторони узгодили розмір (ставку) гонорару: 2000,00 грн. - за одну годину позасудової роботи адвоката Виконавця, а також роботи в суді першої та апеляційної інстанцій. Сторони погодили розмір (ставку) гонорару за роботу адвоката Виконавця під час касаційного оскарження у розмірі 5000,00 грн. (стаття 2). Виконавець зва власний рахунок (із подальшим відшкодуванням замовником) несе такі витрати: поштові витрати - згідно тарифів АТ «Укрпошта», добові витрати - 200 грн. за один календарний день відрядження адвоката Виконавця, транспортні витрати (витрати на придбання пального) - Замовник зобов`язується відшкодувати витрати Виконавця на придбання пального за цінами, встановленими на день придбання, для проїзду адвоката Виконавця за таким маршрутом: м. Чернігів - м. Київ - м. Чернігів (стаття 3);
- акт приймання-передачі послуг б/н від 08.12.2022, відповідно до якого Виконавець надав, а Замовник отримав таку правову допомогу: надання консультації щодо апеляційної скарги Управління, розробка та погодження із Замовником стратегії захисту в суді апеляційної інстанції - 1000,00 грн.; складання клопотання про проведення судового засідання в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції - 500,00 грн.; складання відзиву на апеляційну скаргу, підготовка доказів, направлення копії апелянту - 4000,00 грн; судове представництво - 666,67 грн.; надсилання поштового відправлення (направлення відзиву на апеляційну скаргу до суду) - 59,17 грн. Всього по акту на загальну суму 6225,84 грн.
- рахунок від 08.12.2022 на оплату правничої допомоги в адміністративній справі № 620/3950/22 на етапі апеляційного розгляду у розмірі 6225,84 грн.; 
- платіжна інструкція № 2880 від 09.12.2022, за змістом якої Підприємство сплатило на користь Адвокатського бюро грошові кошти у сумі 6225,84 грн. за надання послуг правової допомоги;
- акт приймання-передачі послуг б/н від 01.10.2025, відповідно до якого Виконавець надав, а Замовник отримав таку правову допомогу: надання правової допомоги в суді касаційної інстанції у справі № 620/3950/22 (складання, подання касаційної скарги) - 5000,00 грн.;  складання та направлення заяви про ухвалення додаткового рішення - 2000,00 грн. Всього по акту на загальну суму 7000,00 грн.
- рахунок від 01.10.2025 на оплату правничої допомоги в адміністративній справі № 620/3950/22 на етапі касаційного розгляду у розмірі 7000,00 грн.; 
- платіжна інструкція № 3534 від 02.10.2025, за змістом якої Підприємство сплатило на користь Адвокатського бюро грошові кошти у сумі 7000,00 грн за надання послуг правової допомоги.
Згідно частини першої статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини сьомої статті 134 КАС України, відповідно до яких обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
17.10.2025 Управління через систему «Електронний суд» подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке мотивувало тим, що розмір судових витрат є необґрунтованим та занадто завищеним, справа не є складною з урахуванням її фактичних обставин, предмету спору, змісту порушення, предмету доказування, аналізу наведених доказів. Також, контролюючий орган зазначає, що Управлінню не надано ні детального опису робіт (наданих послуг) по договору на представлення адвокатських послуг, ні платіжного доручення на сплату правничої допомоги.
Разом з цим, у вказаному клопотанні Управління не наводить доводів стосовно того, який розмір судових витрат, на його думку, є обґрунтованим, або ж стосовно того, на яку суму мають бути зменшені судові витрати. Крім того, Верховний Суд вказує, що заява Товариства про ухвалення додаткового судового рішення була подана через систему «Електронний суд» разом із додатками, якими є акт приймання-передачі наданих послуг від 01.10.2025, рахунок за надання правової допомоги від 01.10.2025та платіжна інструкція № 3534 від 02.10.2025, які були доставлені до електронного кабінету Управління 02.10.2025.
Враховуючи, що Підприємство у поданій ним заяві просить стягнути саме 13225,84 грн. (6225,84 грн. + 7000,00 грн.), які ним фактично сплачено, приймаючи до уваги зміст наданого Адвокатським бюро детального опису робіт на суму 13225,84 грн., а також зважаючи на те, що Управління у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не навело будь-яких доводів щодо суми, на яку повинні бути зменшені такі судові витрати, а також з урахуванням того, що ціна позову у даній справі становить 3053555,00 грн., Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Підприємства про розподіл судових витрат та стягнення із Управління на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 42040,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13225,84 грн.
Керуючись статтями  132, 134, 139,  166, 252,  345, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Чернігівській області про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відмовити.

Заяву Приватного багатопрофільного підприємства «ВИМАЛ» про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.

Присудити на користь Приватного багатопрофільного підприємства «ВИМАЛ» (код ЄДРПОУ 14224631) судові витрати (судовий збір) у сумі 42040,00 гривень (сорок дві тисячі сорок гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13225,84 грн. (тринадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень 84 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду